П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40049/25 	

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,
повний текст судового рішення
складено 20.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ТЦК) та просив:
- визнати протиправними дії ТЦК, які полягають у відмові від 19.08.2025 за вих. №12028 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 на підставі його заяви від 23.06.2025 року;
- зобов`язати ТЦК внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , як про невійськовозобов`язану особу, виключену з військового обліку за станом здоров`я (за рішенням ВЛК при ТЦК від 14.07.2022), відповідно до записів у його військовому квитку серії НОМЕР_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ТЦК щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.06.2025 про внесення змін у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язано ТЦК розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23.06.2025 про внесення змін у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року в частині зобов`язання ТЦК розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23.06.2025 року про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та прийняти відповідне рішення – скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено.
Зобов`язано ТЦК внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення даних щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_1 у зв`язку з його непридатністю до військової служби за станом здоров`я, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.07.2022 року №108/7/3724.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року залишено без змін.
13.05.2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме: судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за можливе частково задовольнити вказану заяву.
Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
В свою чергу, згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.
Розмір витрат, які сторона сплатила, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, у відповідності до вимог п.7 ст.139 КАСУ.
Відповідно до ч.4 ст.139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст.134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, за приписами частини 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частина 7 ст.139 КАС України унормовує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000 грн. представником позивача надано копії наступних документів: угода про надання правничої допомоги № б/н від 14.05.2025 року; додаток №1 від 14.05.2025 року до угоди про надання правничої допомоги №б/н від 14.05.2025 року; платіжна інструкція №2.375326127.1 від 28.10.2025 р. у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень, 00 копійок); - акт №28/11/2025 від 28.11.2025 р. приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг); платіжна інструкція №2.214737137.1 від 02.02.2026 р. у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень, 00 копійок); акт №16/02/2026 від 16.02.2026 р. приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).
При цьому, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.
Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.
З огляду на вказане у суду апеляційної інстанції наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.
Крім того, висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц.
В свою чергу, колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.
Судова колегія враховує, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката. Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без особистої участі представника.
Враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 8000 грн (вісім тисяч) гривень.
Таким чином, клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Щодо частини клопотання по стягнення судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно да матеріалів справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду було надано докази сплати ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, що разом складає 1453,33 грн (одна тисяча чотириста п`ятдесят три гривні тридцять три копійки), а саме: квитанція про сплату №4966-3050-6720-5273 від 17.02.2026 р. у розмірі 1162,75 грн (одна тисяча сто шістдесят дві гривні сімдесят п`ять копійок), квитанція про сплату №9638-1872-7260-8067 від 25.02.2026 р. у розмірі 290,69 грн (двісті дев`яносто гривень шістдесят дев`ять копійок).
Оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга була задоволена та були повністю задоволені позовні вимоги, апеляційний суд доходить висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ТЦК шляхом стягнення коштів у розмірі 1453,33 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.134, 139, 252, 311, 325, 328 КАС України, суд –
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн (вісім тисяч) гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1453,33 грн (одна тисяча чотириста п`ятдесят три гривні тридцять три копійки).
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький