ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/3255/25 пров. № А/857/33418/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Гінди О.М.,
суддів Гудима Л.Я., Заверухи О.Б., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року (головуючий суддя: Дору Ю.Ю., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
ОСОБА_1 , 30.04.2025 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги щодо розгляду двох заяв ОСОБА_1 від 13.03.2025 вх. №010/08.1-10/2343 від 04.04.2025 та від 13.03.2025 вх №010/08.1-10/2342 та при прийнятті листів(рішень) від 09.04.2025 № 010/08.1-11/2206 та № 010/08.1-11/2205 про відмову у призначенні захисника (адвоката) за двома заявами від 13.03.2025; 
зобов`язати Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги розглянути заяви ОСОБА_1 від 13.03.2025 вх. №010/08.1-10/2343 від 04.04.2025 та від 13.03.2025 вх.№010/08.1-10/2342 від 04.04.2025 про призначення захисника для складання документів процесуального характеру по справах № 554/5143/23 і № 554/4994/23, та представництва інтересів у судах під час розгляду апеляційних скарг в межах справ № 554/5143/23 і № 554/4994/23, та за результатами розгляду прийняти рішення; 
стягнути з Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарання (№ 9)». Позивач, 13 березня 2025 року направив до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги заяву, в якій просив призначити адвоката для надання правової допомоги, для складання документів процесуального характеру по справам № 554/5143/23 і № 554/4994/23, та представництва інтересів у судах під час розгляду апеляційних скарг в межах справ № 554/5143/23 і №554/4994/23, та за результатами розгляду прийняти рішення. Однак, за результатами розгляду таких заяв відповідачем рішення не було прийнято, заяви позивача не були розглятуті, що позбавило позивача права на належний захист.
Рішенням Закарпавтського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди – відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що процедура повернення заяви для усунення недоліків, передбачена ч. 2 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правничу допоомгу» стосується виключно формальних, технічних помилок в оформленні заяви (відсутність підпису, не вказана адреса чи контактні дані, не додано копії документів тощо). Натомість недоліки, на які вказав відповідач у своїх листах, не є формальними. Вони є субстантивною, правовою оцінкою звернення позивача, яка по суті є відмовою у наданні допомоги з підстав, не передбачених законом. Також вказує, що протиправними діями відповдіача позивачу було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних порушенням його конституційного права на правничу допомогу та доступ до правосуддя. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити повністю. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення полі та відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».
Позивач звернувся із заявами від 13.03.2025 до Східного міжрегіонального центру через Державну установу «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» від 13.03.2025 № 12/1к-П-73 (вх. № 010/08.1- 10/2342, № 010/08.1-10/2343 від 04.04.2025) про надання йому БВПД для складання документів процесуального характеру, а саме: апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, Тімошенко Н.В. від 23.12.2024 року по справі № 554/4994/23 (провадження № 1-кс/554/669/24), якою відмовлено в поновлені процесуального строку для звернення до суду зі скаргою та повернуто скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявою від 16.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення; апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, Тімошенко Н.В. від 23.12.2024 по справі № 554/5143/23 (провадження № 1-кс/554/668/24), якою відмовлено в поновлені процесуального строку для звернення до суду зі скаргою та повернуто скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявою від 01.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення; клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; інші заяви і клопотання необхідні подання апеляційної скарги на адресу Полтавського апеляційного суду; представництва інтересів в судах під час розгляду апеляційної скарги.
Листами від 09.04.2025 року за №№ 010/08.1-11/2205, 010/08.1-11/2206 Центр НБПД роз`яснив ОСОБА_1 , що долучені до поданої заяви документи не дозволяють ідентифікувати останнього в якості потерпілого. При цьому інші документи, які б могли підтвердити статус ОСОБА_1 , зокрема пам`ятку потрепілого, долучено не було. Поряд з цим статус заявника у кримінальному провадженні передбачає інший перелік можливих послуг з безоплатної вторинної правничої допомоги, аніж зазначеному у поданій ОСОБА_1 заяві. Оскільки відповідачу не вдалося встановити суть правового питання, вирішення якого потребує надання БВПД, зокрема якого саме виду правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-УІ потребує позивач: “захисту”, “складання процесуальних документів” чи “здійснення представництва інтересів”, ОСОБА_1 запропоновано скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України для процесуального статусу заявника.
Отже, за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 заяв, відповідно до положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», такі повернуті заявнику для усунення недоліків. При цьому ОСОБА_1 повідомлено, що після їх усунення він вправі повторно подати звернення про надання правничої допомоги. Окрім того, додаткового наголошено, що заява про надання безоплатної правничої допомоги може містити лише одне правове питання, що потребує вирішення та один із видів правничих послуг.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду його заяв від 21.02.2025 протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у листах від 09.04.2025 за №№ 010/08.1-11/2205, 010/08.1-11/2206 вказано позивачу на недоліки, які містили його звернення від 21.02.2025, що прямо передбачено вимогами ч. 2 ст. 18 Закону. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах та у спосіб, встановлений законом, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги регулює Закон України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02.06.2011 (далі – Закон №3460-VI).
Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону № 3460-VI цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону Закон № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Статтею 18 даного Закону № 3460 передбачено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 14 цього Закону, подається такими особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.
Порядок розгляду звернень про надання безоплатної вторинної правничої допомоги визначений у статті 19 Закону № 3460-VI, частина перша якої вказує, що у разі звернення особи про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя/представника центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення.
Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення (частина друга статті 19 Закону № 3460-VI).
Стаття 20 Закону визначає підстави для відмови в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги. Так, особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу; 3) вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання; 4-1) особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону.
Сторонами визнається той факт, що ОСОБА_1 є особою, засудженою до позбавлення волі.
Як вже було встановлено, позивач звернувся до Центру НБПД із заявами щодо призначення йому адвоката для складання документів процесуального характеру, а саме апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, Тімошенко Н.В. від 23.12.2024 по справі № 554/4994/23 (провадження № 1-кс/554/669/24), якою відмовлено в поновлені процесуального строку для звернення до суду зі скаргою та повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявою від 16.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення; апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, Тімошенко Н.В. від 23.12.2024 по справі № 554/5143/23 (провадження № 1-кс/554/668/24), якою відмовлено в поновлені процесуального строку для звернення до суду зі скаргою та повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за заявою від 01.08.2022 року про вчинення кримінального правопорушення; клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; інші заяви і клопотання необхідні для подання апеляційної скарги на адресу Полтавського апеляційного суду та представництва інтересів у судах з розгляду вказаних апеляційних скарг.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що долучені до поданої заяви документи не дозволяють ідентифікувати позивача в якості потерпілого. Крім того, оскільки відповідачу не вдалося встановити суть правового питання, вирішення якого потребує надання БВПД, зокрема якого саме виду правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-УІ потребує позивач: “захисту”, “складання процесуальних документів” чи “здійснення представництва інтересів”, ОСОБА_1 запропоновано скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України для процесуального статусу заявника.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у наданій ОСОБА_1 відповіді Центр НБПД повідомив, що законодавство передбачає різний спектр правових послуг для заявника та потерпілого в кримінальному провадженні, зокрема у ОСОБА_1 відсутнє право мати представника. Тому для правильного визначення виду безоплатної вторинної правничої допомоги, на яку може претендувати позивач, йому запропоновано надати підтверджуючі документи, з яких можна було б встановити його процесуальний статус потерпілого. У випадку ж відсутності таких документів рекомендовано скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України, для процесуального статусу заявника.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає у діях відповідача протиправності, оскільки таким у листах від 09.04.2025 за №№ 010/08.1-11/2205, 010/08.1-11/2206 вказано позивачу на недоліки, які містили його звернення від 21.02.2025, що прямо передбачено вимогами ч. 2 ст. 18 Закону. Крім того, позивачу було запропоновано надати підтверджуючі документи, з яких можна було б установити процесуальний статус потерпілого, а в разі відсутності таких – скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України для процесуального статусу заявника. 
Подані позивачем заяви відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» були повернуті для усунення недоліків, при цьому позивача було повідомлено, що після їх усунення він вправі повторно подати звернення про надання правничої допомоги.
Наведене спростовує доводи скаржника про розгляд поданих заяв по суті і відмову у наданні безоплатної правничої допомоги.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв в межах та у спосіб, встановлений законом, відтак відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.
Щодо вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди, то така вимога є похідною від основних, та враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, а тому задоволенню не підлягає.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 260/3255/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. Б. Заверуха