Справа № 523/8964/26
Провадження №2/523/5868/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі
головуючого судді - Сувертак І.В. 
при секретарі Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (адреса місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5), Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (адреса місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б), третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі ОМУ МЮУ (адреса місцезнаходження: 65001, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 58) про скасування арешту з нерухомого майна,
Установив

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом та просили скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з квартири, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно з постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси Калашниковим Р.В., про арешт майна б/н від 14.08.2001 року, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №8168426 від 10.11.2008 та внести до Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що під час звернення до Державного реєстратора у зв`язку з реєстрацією права власності на квартиру їм стало відомо, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить нам позивачам на праві власності, накладений арешт.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстровано 10.11.2008 11:37:02 за №8168426 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Ланжеронівська 26, (048)705-13-17.
Позивачі звернулись з заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського межрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Листом від 10.03.2026 року за №35275, було роз`яснено, що відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термін зберігання становить 3 роки, з зв`язку з чим виконавче провадження знищено.
16 квітня 2026 року позивачі отримали Архівну довідку №802/1018 та копію постанови, згідно якої у 2001 році Арбітражним судом Одеської області було винесено накази №17-14/4401, №17-14/7289, №17-1-24/2076 про стягнення з ЗАТ «Одесводоканал» на користь ВАТ ЕК «Одесобленерго» 4484871 грн. 29 коп., 4610040 грн. 01 коп., 2194668 грн. 70 коп.
14 серпня 2001 року на підставі наказів №17-14/4401, №17-14/7289, №17-1-24/2076 в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Приморського райного управління юстиції м. Одесі Калашниковим Р.В. було винесено постанову б/н від 14.08.2001 року про арешт нерухомого майна, яке належить ЗАТ «Одесводоканал» за адресою: АДРЕСА_2 пл. 87.8 кв.м., АДРЕСА_3 піонер-лагерь, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та оголошення заборони на його відчуження.
На підставі вищевказаної постанови від 14.08.2001 року за реєстровим № 1506, Першою одеською державною нотаріальною конторою накладено арешт за вищевказаними адресами. Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні.
Отже в постанові про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 14.08.2001 р. ДВС Приморського районного управління юстиції м. Одеси про накладання арешту на нерухоме майно, яке належить ЗАТ «Одесводоканал», а саме на квартиру АДРЕСА_6 є помилковим, яке не відповідає дійсності та спростовується доказами, а саме договором купівлі-продажу №2000-0136 укладений 15 листопада 2000 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь», який зареєстрований в КП «ОМБТІ і РОН» та рішення: Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2005 року про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Позивачі не є стороною виконавчого провадження.
На підставі викладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять зняти арешт з майна, який було накладено Приморським PB ДВС управління юстиції у м. Одесі в межах виконавчого провадження б/н від 14.08.2001 року.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 05 травня 2026 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 18,19). 
Представником Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» Михальченко Н. А. 22 травня 2026 року надано відзив на позовну заяву. Зазначений відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не є особою, яка вчиняє дії щодо накладення арештів на майно в рамках виконавчих проваджень, а також особою, яка в подальшому знімає ці арешти.
Також позовні вимоги до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не являється особою права якої можуть бути порушені.
Крім того, боржником по виконавчому провадженню, в рамках якого був накладений арешт, є ЗАТ «Одесводоканал», який станом на дату винесення постанови про накладення арешту, а саме 14.08.2001, являвся власником майна за адресою: АДРЕСА_1 . 
В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують набуття права власності саме на майно, на яке було накладено арешт, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яке в подальшому нібито перейшло у власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Представником ТОВ «Інфокс» 01 червня 2026 року надано відзив на позовну заяву. 
Зазначений відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки відповідно до наданого позивачем до позовної заяви додатку: Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 14.08.2001 р., накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ЗАТ «Одесводоканал» за адресами. 
Згідно інформації з відкритих джерел ЗАТ «Одесводоканал» припинило звою діяльність у зв`язку з визнанням його банкрутом.
Крім того, відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», ТОВ «Інфокс» є правонаступником Комунального підприємства «Одесводоканал». 
З викладеного вбачається, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на має відношення до накладання/зняття арешту майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Оскільки арешт на майно накладено виконавцем, знімати вказаний арешт відповідно до вимог чинного законодавства має виконавча служба.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Артьомова Т. К. надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. 
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» також надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, відзив підтримано.
Предстанвик АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» свою правову позицію висловив в відзиві на позовну заяву та просив справу розглядати за його відсутності.
Третя особа в судове засідання не прибула та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вимог ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що під час звернення до Державного реєстратора у зв`язку з реєстрацією права власності на квартиру їм стало відомо, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладений арешт.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстровано 10.11.2008 11:37:02 за №8168426 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Ланжеронівська 26, (048)705-13-17.
Позивачі звернулись з заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського межрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Листом від 10.03.2026 року за №35275, було роз`яснено, що відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термін зберігання становить 3 роки, з зв`язку з чим виконавче провадження знищено.
16 квітня 2026 року позивачі отримали Архівну довідку №802/1018 та копію постанови, згідно якої у 2001 році Арбітражним судом Одеської області було винесено накази №17-14/4401, №17-14/7289, №17-1-24/2076 про стягнення з ЗАТ «Одесволоканал» на користь ВАТ ЕК «Одесобленерго» 4484871 грн. 29 коп., 4610040 грн. 01 коп., 2194668 грн. 70 коп.
14 серпня 2001 року на підставі наказів №17-14/4401, №17-14/7289, №17-1-24/2076 в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Приморського райного управління юстиції м. Одесі Калашниковим Р.В. було винесено постанову б/н від 14.08.2001 року про арешт нерухомого майна яке належить ЗАТ «Одесводоканал» за адресою: АДРЕСА_2 пл. 87.8 кв.м., АДРЕСА_3 піонер-лагерь, АДРЕСА_7 та оголошення заборони на його відчуження.
На підставі вищевказаної постанови від 14.08.2001 року за реєстровим № 1506, Першою одеською державною нотаріальною конторою накладено арешт за вищевказаними адресами. Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні
Договором купівлі-продажу №2000-0136 укладений 15 листопада 2000 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь», який зареєстрований в КП «ОМБТІ і РОН» та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2005 року про визнання договору купівлі-продажу дійсним підтверджується те, що позивачам належить об`єкт нерухомого майна, щодо котрого накладено арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост. 41 Конституції України, ст.ст. 386,381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно до ч.ч.1,2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі, оскільки накладений арешт в рамках виконавчого провадження, яке знищено, пошурує їх право власності, непорушність якого гарантована Конституцією та законодавством України.
Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,
Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (адреса місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5), Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (адреса місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б), третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі ОМУ МЮУ (адреса місцезнаходження: 65001, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 58) про скасування арешту з нерухомого майна – задовольнити.
Скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з квартири, котре розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно з постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси Калашниковим Р.В., про арешт майна б/н від 14.08.2001 року, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №8168426 від 10.11.2008 та внести до Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про припинення обтяження.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя