Справа №751/3607/26 
Провадження №2-о/751/112/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К. 
за участю секретаря Соколовського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просить Встановити факт належності мені ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу, а саме : свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1998 року виданого згідно розпорядженням (наказом) від 20.10.1998 року №1123 відповідно до якого я співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У її свідоцтві про народження зазначено її ім`я російською мовою як « ОСОБА_2 ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1998 року, вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до договору дарування їй частини квартири від 27.01.2017 року її батько ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_4 подарували свої частки в квартирі АДРЕСА_1 . Зараз вона хоче розпорядитись належним їй нерухомим майном, але не може цього зробити, тому що у свідоцтві про право власності на житло від 27.10.1998j року зазначено її ім`я українською мовою, як « ОСОБА_2 ». Як їй повідомили в Другій чернігівській державній нотаріальній конторі, її ім`я у вказаному правовстановлюючому документі, не співпадає з її ім`я в паспорті і у зв`язку з тим, що існують такі розбіжності вона не може розпорядитись своїм нерухомим майном. У даний час виникає необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме : свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1998 року виданого згідно розпорядженням (наказом) від 20.10.1998 року №1123, оскільки це потрібно для того, щоб вона мала змогу розпорядитись своїм нерухомим майном. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо і з приводу цього питання вона змушена звернутись до суду.
Заявник у судове засідання не з`явилась. Її представник надав до суду заяву про проведення розгляду справи у їхню відсутність. Додатково зазначив, що заяву підтримує та просить її задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заяви про розгляд справи у відсутність їх представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Факти що мають юридичний характер — це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. 
У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Факт того, що саме їй - ОСОБА_1 , належить свідоцтво про право власності на житло від 27.10.1998 року, видане згідно розпорядженням (наказом) від 20.10.1998 року №1123, відповідно до якого вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про народження заявника, її паспортом, карткою платника податків, договором дарування частини квартири, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.
Даний факт, за встановленням якого звертається заявник, має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у вищезгаданому свідоцтві про право власності позбавляє її можливості розпоряджатись належним їй майном.
Даний факт інакше, як у судовому порядку, встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.
Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 294, п. 6 ч. 1 ст. 315, 316-319 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу, а саме : свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1998 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 20.10.1998 року №1123, відповідно до якого вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко