Справа № 523/6781/26
Провадження №2-а/523/104/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2026 р. Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді - Бузовського В.В.,
при секретарі - Петровської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16, в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (ЄДРПОУ 40108735, місцезнаходження за адресою: вул. Захисників Миколаєва, буд.5, м. Миколаїв, 54005) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
встановив:

До суду звернувся адвокат Висоцький Сергій Олександрович в інтересах позивача ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026р.
Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що постановою по справі про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026р, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. Проте, позивач зазначає, що 12.02.2026 їхав з міста Одеса (місця свого постійного проживання) до міста Дніпро у справах, погода була похмурою, із дощем та мрякою, все навколо було вологе, що підтверджується відеозаписом з місця зупинки автомобіля у м. Новий Буг. Така погода та забрудненість дороги дійсно спричинило забруднення номерного знаку автомобіля, однак, символи номерного знаку визначити на відстані 20 метрів, їх можна було розрізнити та однозначно визначити, а забруднення сталось не внаслідок дій/бездіяльності водія, який не мав умислу приховати номерний знак, та не передбачав, що номерний знак транспортного засобу може забруднитись на асфальтованій дорозі. Обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами, які б доводили наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Копія зазначеної постанови не була вручена позивачу після її складання, підпис про її отримання не належить ОСОБА_1 . Проте, копія постанови серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026 була надіслана ГУНП в Миколаївській області у відповідь на запит адвоката Висоцького С.О.
Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст.18, 31 КАС України.
04 травня 2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача – Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що 12.02.2026 близько 09 год. 19 хв. під час здійснення патрулювання поліцейськими СРПП ВП №1 Баштанського ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Власюком Ігорем Юрійовичем та сержантом поліції Максименком О.О. в м. Новий Буг по вул. Площа Свободи біля супермаркету «Копілка» було виявлено транспортний засіб «Hyundai Sonata LF» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого був забруднений номерний знак, що не давав змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, що підтверджується відеозаписом зі службового відео-реєстратора 70 МАІ. В подальшому, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, Власюком І.Ю. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026, копія якої надана ОСОБА_1 під підпис. Отже, поліцейський дотримувався порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та не мав права вносити додаткові записи до постанови, оскільки, це не передбачено бланком постанови.
В судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд справи. Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Висоцького С.О., надійшла заява про розгляд справи без його участі враховуючи надані докази, правове обґрунтування, викладене у позові та відповіді на відзив (а.с.86-87). Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, про розгляд справи без її участі зазначила у відзиві на позовну заяву (а.с.65).
Справу розглянуто за відсутності учасників справи.
Судом встановлено, що 12 лютого 2026 року інспектором ВП №1 (м. Новий Буг) Баштанського ГУНП в Миколаївській області Власюк І.Ю. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026, відносно ОСОБА_1 , який 12.02.2026 о 09:03 в м. Новий Буг, вул. Площа Свободи, 9 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata LF» реєстраційний номер НОМЕР_2 із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9.в. Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП (а.с.16).
До відзиву на позовну заяву Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, додано відеофайл тривалістю запису 00:00:19 с, на якому поліцейськими зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу на якому задній номерний знак у забрудненому стані, ідентифікація автомобіля не можлива.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом - ч.ч.1,2 ст.55 Конституції України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.
Згідно з Відповідно до пункту 2.9 «в» даних Правил водієві забороняється: керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Частина 1 ст.121-3 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Згідно статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зважаючи на викладені норми, а також на те, що поведінка позивача ОСОБА_1 не була умисною і забруднення номерного знаку відбулося саме з причин несприятливих погодних умов, дорожньої обстановки, суд вважає передчасними висновки поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, оскільки ним не було в повній мірі враховано усіх обставин, за яких вказане порушення було допущено/вчинено.
Отже, наявні у матеріалах справи докази не дають підстави вважати доведеним факт порушення з боку позивача п.2.9 «в» Правил дорожнього руху та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом - ст.288 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).
Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Незважаючи на те, що згідно зі ст.251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши подані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що постанова від 12.02.2026 серії ЕНА № 6652069 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного та керуючись статтями 121 КУпАП, 73-77, 90, 205, 241-246, 251, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (ЄДРПОУ 40108735, місцезнаходження за адресою: вул. Захисників Миколаєва, буд.5, м. Миколаїв, 54005) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6652069 від 12.02.2026, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП – закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (ЄДРПОУ 40108735, місцезнаходження за адресою: вул. Захисників Миколаєва, буд.5, м. Миколаїв, 54005) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 532 грн.48 коп.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 26.05.2026.

Суддя