ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 404/4714/24
провадження № 22-ц/4809/398/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Демешко Л.В.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит»
відповідач: ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дарчук Д.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Дарчука Дмитра Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 14 жовтня 2025 року, у складі головуючого судді Мохонько В.В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 181, за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 187 500,00 грн, строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 22.02.2024.
Вказував, що належне виконання позичальником за цим договором забезпечено заставою транспортного засобу: марка VOLVO, модель FL 6.250, об`єм двигуна 5480, колір білий, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . 
Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, а тому утворилася заборгованість в розмірі - 279 939,00 грн.
У зв`язку із не виконанням умов кредитного договору, ТОВ «Лаки Кредит» направило відповідачу вимогу № КД181 про усунення порушення кредитних зобов`язань, шляхом сплати повної суми заборгованості, яка залишилася без виконання, що стало підставою звернення до суду із зазначеною позовною заявою. 
Позивач просив стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» заборгованість за кредитним договором № 181 від 22.02.2022 в розмірі 279 939, 00 грн та судові витрати.
Рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького від 14 жовтня 2025 року позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» заборгованість за кредитним договором № 181 від 22.02.2022 в розмірі 217 939,00 грн , а також 4 199,09 грн сплаченого судового збору.
Представник відповідача подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Вказує на те, що позивачем не доведено позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.
Посилається на відсутність виписок по рахунках (меморіальні ордери), а також на відсутність інформації щодо направлення вимоги відповідачу про дострокове виконання грошових зобов?язань та на відсутність графіку погашення заборгованості. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним нормам процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2022 між позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір № 181.
Відповідно до зазначеного кредитного договору, та на умовах встановлених договором, кредитор надав позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 1.1 договору).
Відповідно до пункту 1.2 договору розмір кредиту становить 187 500,00 грн.
Строк кредиту 24 місяці, з днем остаточного повернення 22.02.2024 (включно) (пункт 1.3 договору).
Згідно з пунктом 1.4 договору процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) – 20,00 % за день від початкової суми кредиту; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 3,5% в місяць від початкової суми кредиту.
Кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 150 000,00 грн на поточний рахунок позичальника; у розмірі 37 500,00 грн - на користь кредитора з метою виконання зобов`язань з оплати першого проценту (пункт 2.2 договору).
Відповідно до пункту 2.5 договору кредит вважається наданим в день перерахування кредитором суми кредиту.
Аналогічні умови кредитування, викладені у паспортах споживчого кредиту, які також підписані відповідачем.
З наданого позивачем документу про перерахування коштів від 22.02.2022 вбачається, що ТОВ «Лакі Кредит» перерахувало на рахунок позичальника, зазначені у кредитному договорі, грошові кошти.
У пункті 4.1 договору визначено, що кредитор має право: 2) вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 5) вимагати повернення кредиту, строк сплати якого що не настав та сплати процентів у разі: затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. В даному випадку позичальник повинен здійснити дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитора повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога кредитора втрачає цінність. Вимога надсилається рекомендованим листом з повідомленням про його вручення на адресу позичальника, зазначену в цьому договорі або шляхом надсилання електронного листа на електронну адресу - Email позичальника або шляхом направлення повідомлення на номер телефону позичальника, зазначений у цьому договорі, за допомогою месенджерів, включаючи, але не обмежуючись месенджером Viber, WhatsApp, Telegram. 
Згідно з пунктом 4.4. договору позичальник зобов`язаний: 1)належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання; 2) у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
Задовольняючи позов суд першої інстанції послався на те, що  позивачем були надані відповідачу кредитні грошові кошти у відповідності до умов укладеного кредитного договору, та які були перераховані на рахунок відповідача (а.с.6-21), якими ОСОБА_1 користувався та частково повертав, що підтверджується квитанціями (а.с.94-95, 122-123).
Встановлено, що кредитний договір №181 від 22.02.2022 відповідач не оскаржував, частково сплачував заборгованість, що підтверджує факт визнання відповідачем кредитного зобов?язаня перед позивачем. 
Позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором, яку ОСОБА_1 отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22, 24). 
Проте, відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив, розмір заборгованості не оскаржував, так само як і сам кредитний договір. 
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 14 жовтня 2025 року – залишити без зміни. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
04.06.2026 – складено постанову доповідачем. 

Головуючий суддя О.Л. Дуковський 

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний