Справа №461/3084/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року          м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючої – судді Павлюк О. В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Гнаткович В. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), в інтересах якої дії законних представник – ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), про встановлення місця відкриття спадщини, — 
В С Т А Н О В И В:
Позиція заявниці та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі
Заявниця звернулася до Галицького районного суду м. Львова з вищевказаною заявою.
На обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 38 років в селі Новоолександрівка Покровського району Донецької області загинув ОСОБА_4 (далі по тексту — спадкодавець). Загибель ОСОБА_4 настала під час виконання обов`язків військової служби, пов`язана із захистом Батьківщини. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить грошове забезпечення, не отримане ним за час військової служби та грошові кошти в банку. ОСОБА_1 (прізвище до розірвання шлюбу — ОСОБА_5 ) є матір`ю ОСОБА_4 . Заявниця є спадкоємицею першої черги до майна ОСОБА_4 . Окрім заявниці, спадкоємицею першої черги до майна спадкодавця є неповнолітня донька спадкодавця – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші спадкоємці першої черги, до майна спадкодавця відсутні, оскільки батько спадкодавця — ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовився від спадщини на користь Заявниці. Повідомляє також суд, що спадкодавець не перебував у шлюбі на час відкриття спадщини. Шлюб спадкодавця зі ОСОБА_3 розірваний у 2015 році. 20.04.2026 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О. О. зі заявою про прийняття спадщини за законом по смерті ОСОБА_4 . Приватний нотаріус Щебивовк О. О. завела спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 75499104 (номер в спадковому реєстрі нотаріуса 27/2026) щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 . Спадкодавець був зареєстрований 17.10.2003 за адресою: АДРЕСА_3 та знятий з реєстрації місця проживання за казаною адресою 28.03.2017. Спадкодавець не мав зареєстрованого місця проживання на час відкриття спадщини, постійним місцем його проживання до моменту мобілізації у Збройні Сили України була адреса: АДРЕСА_4 . Приватний нотаріус Щебивовк О. О., зважаючи на інформацію про те, що спадкодавець знятий з місця реєстрації, листом від 20.04.2026 за вих. №77/02-14 повідомила Заявницю про відсутність доказів про місце відкриття спадщини по смерті спадкодавця та рекомендувала з метою реалізації спадкових справ звернутись до суду з заявою про встановлення місця відкриття спадщини. Вказаний лист нотаріуса обґрунтований тим, що відсутні документи, які б підтверджували місце відкриття спадщини відповідно до вимог п. п. 1.13, 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. З метою оформлення права на спадкове майно, Заявниця вимушена звернутись в суд із даною заявою. 
Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 28.04.2026 залишив заяву без руху, встановивши Заявниці строк для усунення недоліків заяви — 5 днів. Заявниця виправила недоліки заяви у встановлений судом строк.
Галицький районний суд м. Львова ухвалою віл 01.05.2026 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку окремого провадження. Окрім цього, за клопотанням заявниці суд вказаною ухвалою витребував у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк Оксани Олексіївни матеріали спадкової справи щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 (номер у спадковому реєстрі нотаріуса 27/2026).
22.05.2026 на виконання ухвали суду нотаріус скерувала до суду належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 .
Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник — адвокат Довгань В. І. скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримує та просить такі задовольнити.
Законна представниця заінтересованої особи — ОСОБА_3 , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилася. ЇЇ неявка відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті. Окрім цього, 18.05.2026 від неї надійшли до суду пояснення на заяву, у яких остання зазначає, що як представниця заінтересованої особи вважає за необхідне пояснити суду, що спадкодавець ОСОБА_4 не мав зареєстрованого місця проживання на час смерті, постійним місцем його проживання до моменту мобілізації у Збройні Сили України, була адреса: АДРЕСА_4 .
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).
Враховуючи, що заявниця та заінтересована особа повідомлені про місце, час та дату засідання належним чином та їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились.
Згідно зі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом
ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Новоолександрівка Покровського району Донецької області загинув ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 14.12.2025 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.09.2025 у справі №450/687/25 про оголошення ОСОБА_4 померлим з 28.04.2024.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить грошове забезпечення, не отримане ним за час військової служби та грошові кошти в банку.
ОСОБА_1 (прізвище до розірвання шлюбу — ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 20.12.2005 серії НОМЕР_5 ) є матір`ю ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 .
Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявниця, ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_4 , тому має право на спадкування його нерухомого та рухомого майна.
Окрім заявниці, спадкоємицею першої черги до майна спадкодавця є його неповнолітня донька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Інші спадкоємці першої черги до майна спадкодавця відсутні, оскільки батько спадкодавця — ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовився від спадщини на користь Заявниці (заява про відмову від спадщини на користь Заявниці є у матеріалах спадкової справи, заведеної щодо майна спадкодавця).  20.04.2026 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О. О. Зі заявою про прийняття спадщини за законом по смерті ОСОБА_4 .
Приватний нотаріус Щебивовк О.О. завела спадкову справу за номером № 27/2026 (номер у спадковому реєстрі 75499104 відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі) щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки Личаківської районної адміністрації від 10.12.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований з 17.10.2003 за адресою: АДРЕСА_3 , та знятий з реєстрації місця проживання за казаною адресою 28.03.2017.
Приватний нотаріус Щебивовк О. О., зважаючи на інформацію, викладену у зазначеній довідці Личаківської районної адміністрації від 10.12.2025, листом від 20.04.2026 за вих. №77/02-14 повідомила Заявницю про відсутність доказів про місце відкриття спадщини по смерті спадкодавця та рекомендувала з метою реалізації спадкових справ звернутись до суду з заявою про встановлення місця відкриття спадщини. Вказаний лист нотаріуса обґрунтований тим, що, що відсутні документи, які б підтверджували місце відкриття спадщини відповідно до вимог п. п. 1.13, 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
З акту фактичного місця проживання особи №12-з від 03.02.2026, складеного комісією у складі, затвердженому офісом агломерації та розвитку громад Львівської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 , до дня мобілізації на військову службу в ЗСУ, а саме до грудня 2022 року проживав без реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зі своєю мамою — ОСОБА_1 .  
Цей факт є юридичним, оскільки його встановлення у судовому порядку надає можливість реалізувати права на вказане спадкове майно та повністю доводиться письмовими доказами, зокрема Актом фактичного місця проживання особи №12-з від 03.02.2026.
Норми права, застосовані судом
Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Частина 1 Статті 1221 ЦК України визначає місце відкриття спадщини, а саме, що місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця.
Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце надходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна – місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2 ст. 1221 ЦК України).
Згідно з п. 1.13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі — Порядок), місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
Відповідно до п. 1.14. Порядку, у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.
Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини.
Ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» встановлює, що нотаріальні дії вчиняються нотаріусами України в межах нотаріального округу. «Нотаріальний округ – територіальна одиниця, в межах яких нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.
Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат».Якщо в судовому порядку буде встановлено місце відкриття спадщини, то питання про відкриття спадкової справи та про оформлення свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно вирішуватиметься державним або приватним нотаріусом того нотаріального округу, по якому буде встановлено місце відкриття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса по місцю відкриття спадщини у межах строків, визначених ст. 1270 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця.
Таким чином, для отримання спадкоємцем цієї спадщини необхідно встановити у судовому порядку факт місця відкриття спадщини.
У статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає у порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Стаття 315 ЦПК України передбачає перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і у ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо відповідно до закону такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд зі заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 та ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
За правилами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання — це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування зі зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глава 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У статті 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.
Метою встановлення факту, що має юридичне значення, який просить встановити заявниця, є необхідність реалізації нею права на оформлення її спадкових прав після смерті сина — ОСОБА_4 , а тому такий факт породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, а чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення такого факту.
У судовому засіданні здобуті достатні докази, які підтверджують факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є останнє місце його проживання: АДРЕСА_4 .
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Керуючись ст. 259, 268 ЦПК України, суд — 
В И Р І Ш И В :
1. Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), в інтересах якої дії законних представник – ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), про встановлення місця відкриття спадщини, — задовольнити.
2. Встановити факт, що місцем відкриття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 є АДРЕСА_4 .
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК