ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 р. 	Справа № 440/15126/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, м. Полтава у справі № 440/15126/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області   
про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» (далі – позивач, ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області №00160510701 від 23 жовтня 2025 року;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області №00160500701 від 23 жовтня 2025 року.
В обґрунтування позову зазначає про безпідставне збільшення суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість та одночасного зменшення від`ємного значення ПДВ (далі – ПДВ) та застосування штрафних фінансових санкцій за порушення податкового обліку ПДВ про невчасне складання та реєстрації податкових накладних відносно обліку простроченої дебіторської заборгованості з ТОВ «Інтерагростандарт» щодо перерахованих в квітні 2020 року коштів (авансу) за невідвантажені добрива, у сумі 5471531,64 грн., в т.ч ПДВ у сумі 911921,94 грн, суми ПДВ включені до складу податкового кредиту, як попередня оплата за товар. Позивач зазначає, що відповідач вийшов за межі податкового періоду, оскільки податковий кредит сформований за операціями з ТОВ «Інтерагростандарт» щодо перерахування авансу у лютому-березні 2020 року, а перевірці підлягав період 2021-2024 років. Контролюючий орган протиправно визначив зменшив від`ємне значення ПДВ за грудень 2024 року, оскільки взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Інтерагростандарт» у грудні 2024 року не відбувались. Господарські операції між ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» та ТОВ «Інтерагростандарт» за перевірений період відсутні, нарахування «компенсуючих» податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 911922,00 грн. за грудень 2024 року є неправомірним, а визначення штрафу безпідставним.
Позивач також зазначає про порушення контролюючим органом граничного строку для визначення грошових зобов`язань, що встановлений статтею 102 Податкового кодексу України (далі – ПК України), оскільки перевіряємий період з 01.01.2021 по 31.12.2024 складає 4 роки або 1461 календарний день, при цьому, господарські операції ТОВ «Інтерагростандарт» відбулись у періоді лютого-березня 2020 року, в якому суми включені до податкового кредиту з ПДВ, а оспорювані рішення прийняті відповідачем 23.10.2025, тобто поза межами 1095 днів, а тому відповідач не мав правових підстав для дослідження цих операцій у межах зазначеної перевірки.
Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечив, наголосив, що за результатами перевірки встановлені порушення позивачем норм ПК України, в результаті чого зменшена сума від`ємного значення із податку на додану вартість, застосовані штрафні (фінансові) санкції за відсутність складання та реєстрації податкових накладних за результатами господарських операцій позивача, що не використані в господарській діяльності платника податку за простроченою безнадійною дебіторською заборгованістю. Відповідач зазначив, що позивач не здійснив нарахування «компенсуючих» податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з наявністю безнадійної дебіторської заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання договору з контрагентом на суму отриманого авансу. За перевірений період 01.01.2021-31.12.2024 взаємовідносин ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» з ТОВ «Інтерагростандарт» не відбувалися. Всього за договорами із ТОВ «Інтерагростандарт» позивач перерахував попередню оплату в розмірі 10 039 484,54 грн., постачальник товар та послуги покупцю в строк визначений умовами договорів поставив (надав) лише частково на загальну суму 4 567 952,91 грн. Згідно облікових даних ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» за перевірений період: оборотів субрахунку 3711 «Розрахунки за виданими авансами», наданих актів звірок, дебіторська заборгованість за вищеописаними господарськими операціями склала 5 471 531,64 грн. ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» станом на кінець перевіреного періоду 31.12.2024 не сформований резерв сумнівних боргів щодо дебіторської заборгованості за товари, роботи (послуги) та іншої дебіторської заборгованості на суму безнадійної дебіторської заборгованості. Суми ПДВ, попередньо включені до складу податкового кредиту ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» у лютому-березні 2020 року, як попередня оплата за товар, по вищезазначеним операціям, не використані в оподатковуваних ПДВ операціях. У порушення вимог пп. «г» п.198.5 ст.198 ПК України ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» не нараховані «компенсуючі» податкові зобов`язання з ПДВ із загальної суми безнадійної дебіторської заборгованості за грудень 2024 року в розмірі 911922 грн на кінець перевіреного періоду.
Позивач подав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій додатково звертає увагу, що не може стягнути дебіторську заборгованість із контрагента ТОВ «Інтерагростандарт» та виконати рішення Господарського суду Сумської області, оскільки право вимоги за договором відступлене іншому суб`єкту господарювання.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській судові витрати на користь позивача. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним і необґрунтованим, оскільки судом не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, належним чином не оцінено доводи позивача і наявні у справі докази, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, а допущені порушення безпосередньо вплинули на правильність висновків суду, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Наполягає на тому, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не оцінено наявні у справі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги за договором поставки №24016 від 24.01.2020 року та договором суборенди с/г техніки з екіпажем №2802-2020/6 від 28.02.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕРАЙТ». 
Зазначає, що вказані договори надавались до суду першої інстанції, який дійшов безпідставного висновку про те, що позивач не пред`явив судове рішення до примусового виконання та пропустив строк його пред`явлення до примусового виконання, оскільки з моменту зміни кредитора у зобов`язаннях ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» було позбавлено можливості здійснити пред`явлення судового рішення до примусового виконання, оскільки відповідне право перейшло до нового кредитора.
Вказує, що під час перевірки позивачем дійсно підтверджено наявність поточної дебіторської заборгованості, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником, і яка станом на день перевірки позивачем не списана (не здійснене коригування даних, не закрита), оскільки ТОВ «ВАЛЕРАЙТ» не сплачені грошові кошти у відповідності до умов договорів та відсутні інші підстави для її виключення з бухгалтерського обліку.
Вважає, що висновки щодо необхідності нарахування ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України за грудень 2024 року є помилковим, оскільки господарські операції з ТОВ «Інтерагростандарт» відбулися у 2020 році, коли підприємством сформовано податковий кредит, а частина зобов`язань постачальником була фактично виконана. Дана сума податкового кредиту будь-якого відношення не має до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2024 року в розмірі 4 007 333,00 грн., та не входить у перевіряємий період з 01.01.2021 по 31.12.2024 року.
Наполягає на тому, що період перевірки з 01.01.2021 по 31.12.2024 року складає 4 роки або 1461 календарний день, що очевидно виходить за граничний строк (термін), визначений п. 102.1 ст. 102 ПК України. Оскільки предметом планової документальної виїзної перевірки ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» є перевірка своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати податків і зборів лише за період з 01.07.2021 по 31.12.2024, а господарські взаємовідносини з ТОВ «Інтерагростандарт» мали місце у 2020 році та у перевіряємому періоді не здійснювались, контролюючий орган не мав правових підстав для дослідження цих операцій у межах зазначеної перевірки.
Вважає, що дії контролюючого органу з донарахування податкових зобов`язань з ПДВ по безнадійній дебіторській заборгованості за грудень 2024 року в сумі 911 922,00 грн. фактично зводяться до повторного оподаткування сум податку, вже сплачених (нарахованих) у складі податкового кредиту за зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, що є формою подвійного оподаткування та суперечить принципу загальності оподаткування. Висновки контролюючого органу щодо перекваліфікації частини невиконаних цивільно-господарських зобов`язань ТОВ «Інтерагростандарт» як «негосподарських» (пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України) є безпідставними, оскільки відповідні операції, навпаки, підтверджуються належними документами відповідно до вимог абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначає, що ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ у лютому 2020 року за оплачений та не в повному обсязі отриманий товар за Договором поставки з ТОВ «Інтерагростандарт» всього на суму ПДВ 1 506 580,76 грн. За перевіряємий період 01.01.2021-31.12.2024 взаємовідносин ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» з ТОВ «Інтерагростандарт» за даним Договором не відбувалося. ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ у березні 2020 року за оплачені та не в повному обсязі отримані послуги суборенди с/г техніки за Договором №2802-2020/6 від 24.01.2020 з ТОВ «Інтерагростандарт» всього на суму ПДВ 166666,67 грн. За перевіряємий період 01.01.2021-31.12.2024 взаємовідносин ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» з ТОВ «Інтерагростандарт» за даним Договором не відбувалося. Всього за вищевказаними договорами було перераховано попередню оплату в розмірі 10 039 484,54 грн., постачальник товар та послуги покупцю в строк визначений умовами договорів поставив (надав) лише частково на загальну суму 4 567 952,91 грн. Згідно облікових даних ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» за перевіряємий період, а саме: оборотів субрахунку 3711 «Розрахунки за виданими авансами», наданих актів звірок, дебіторська заборгованість за вищеописаними господарськими операціями склала 5 471 531,64 грн. ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» станом на кінець перевіряємого періоду не було сформовано резерв сумнівних боргів щодо дебіторської заборгованості за товари, роботи (послуги) та іншої дебіторської заборгованості на суму вищеописаної сумнівної заборгованості.
Зазначає, що за відсутності здійснення ТОВ «Інтерагростандарт» господарської діяльності в нього відсутня можливість реалізовувати свою господарську компетенцію, а відповідно суми ПДВ, попередньо включені до складу податкового кредиту ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ», як попередня оплата за товар, по вищезазначеним операціям, не використані в оподатковуваних ПДВ операціях. 
Вказує, що платник податків має право на податковий кредит по операціям, що не є господарською діяльністю відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 ПК, але зобов`язаний нараховувати податкове зобов`язання відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 ПКУ у відповідних податкових періодах, скласти податкові накладні та зареєструвати в ЄРПН. ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» не нараховано «компенсуючі» податкові зобов`язання з ПДВ із загальної суми безнадійної дебіторської заборгованості за грудень 2024 року в розмірі 911922 грн.
Наголошує на тому, що позивач заперечує виключно з тих підстав, що безнадійна дебіторська заборгованість не є підставою для нарахування податкових зобов`язань за операціями, які не використані у господарській діяльність, і суми по яким попередньо включені до складу податкового кредиту, а також щодо невірного визначення періоду виникнення обов`язку щодо відображення податкових зобов`язань у грудні 2024 року, що не є періодом перевірки та є виходом за межі строку давності для визначення грошових зобов`язань, оскільки результати господарських операцій відображені в податковому кредиті у податкових деклараціях з ПДВ у лютому, березні 2020 року. ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» не надано до суду першої інстанції доказів на підтвердження виконання рішень № 920/544/21, № 920/408/21, а саме судових наказів на підставі даних рішень. До того ж, що стосується неодноразових посилань позивача в апеляційній скарзі на неможливість виконання рішень судів, просить суд зауважити, що відступлення прав вимоги не є підставою для не пред`явлення позову чи не пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання рішення суду.
Відповідач вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності обставин визначення контролюючим органом позивачу грошових зобов`язань поза межами строків давності, з огляду на те, що звітність ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» подана, з урахуванням зупинення строків давності на час карантину з 18.03.2020 та воєнного стану з 24.02.2022 по 31.07.2023 (включно), строк давності, визначений ст. 102 ПК України для визначення грошових зобов`язань із ПДВ платнику податку не пропущений контролюючим органом, оскільки податкові повідомлення-рішення винесені 23.10.2025, тобто строк давності 1095 днів зупинявся із 18.03.2020 по 31.07.2023, тобто станом на 23.10.2025 пройшло тільки 2 роки 2 місяці та 23 дні, що не перевищує граничну межу у 1095 днів.
Позивачем подано додаткові пояснення, в яких наголошує на неврахуванні відповідачем факту відступлення права вимоги заборгованості ТОВ «Інтерагростандарт» новому кредитору.
У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, встановила такі обставини.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в апеляційному суді, що відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82 ПК України, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.07.2025 № 2473-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» (податковий номер 34271235) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2021 по 31.12.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2021 по 31.12.2024, за результатами якої складено акт від 16.09.2025 № 13352/16-31-07-01- 01/34271235 (далі Акт планової перевірки).
Згідно з висновками Акту планової перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства, що становлять підставу та предмет спору у цій справі, а саме: 
пп. 44.1 ст.44, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2024 в розмірі 4 007 333 грн.;
п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 4 007 333 грн., в т.ч. за жовтень 2023 – 3095411 грн., грудень 2024 – 911922 грн.;
Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав до відповідача заперечення вих. №241 від 02.10.2025 (вх. № 63989/6/16-31 від 02.10.2025) щодо нарахування «компенсуючих» податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з наявністю безнадійної дебіторської заборгованості.
За результатами розгляду заперечення Головним управлінням ДПС у Полтавській області, відповіддю відповідача № 32892/6/16-31-07-01-07 від 16.10.2025 висновки акту перевірки від 16.09.2025 №13352/16-31-07-01-01/34271235 скасовані в частині завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2024 в розмірі 3095411 грн та порушення щодо не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 2982373,88 грн, в т.ч. за жовтень 2023 – 15970,38 грн., грудень 2023 – 2966403,50 грн., в іншій частині висновок залишено без змін, а заперечення частково задоволені.
23 жовтня 2025 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №00160420701, №00160440701, №00160450701, №00160460701, №00160470701, №00160500701, №00160510701.
Позивач оскаржує у цій справі податкові повідомленні-рішення №00160500701, №00160510701 від 23.10.2025, а саме:
- №00160510701 від 23 жовтня 2025 року форми «В4», яким встановлене завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 911922,00 грн. за грудень 2024 року, зменшена сума від`ємного значення ПДВ;
- №00160500701 від 23 жовтня 2025 року форми «ПС», яким застосовані штрафні фінансові санкції за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в сумі 3400,00 грн. за грудень 2024 року, гранична дата реєстрації податкових накладних 20.01.2025 на суму ПДВ 911921,90 грн.
В обґрунтування своєї позиції щодо даного порушення, контролюючий орган в Акті планової перевірки зазначає, що згідно облікових даних ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» по бухгалтерському рахунку 371 «Розрахунки за виданими авансами» станом на 01.01.2021 (початок перевіряємого періоду) та 31.12.2024 (кінець перевіряємого періоду) обліковується дебіторська заборгованість в розмірі 5 471 531,64 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерагростандарт», в тому числі в розрізі договорів: Договір поставки №24016 від 24.01.2020 в сумі 4 640 314,64 грн, Договір суборенди с/г тех №2802-2020/6 від 24.01.2020 в сумі 831 217 грн.
Аналізом картки рахунку 3711 встановлено, що заборгованість виникла в квітні 2020 року за рахунок перерахованих коштів (попередньої оплати) ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ».
Так, між позивачем та ТОВ «Інтерагростандарт» було укладено договір поставки №24016 від 24.01.2020, на виконання умов якого ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» перерахувало ТОВ «Інтерагростандарт» грошові кошти в розмірі 9 039 484,54 грн (банківська виписка від 10.02.2020). Згідно додатку до податкової декларації з ПДВ ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ від вищевказаної операції у лютому 2020 року суму ПДВ в розмірі 1 506 580,76 грн., однак оплачений товар не був поставлений в повному обсязі. 
Крім того, згідно Договору суборенди с/г тех №2802-2020/6 від 24.01.2020 орендар ТОВ «Інтерагростандарт» зобов`язався передати суборендарю ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» у строкове господарське відання та платне користування с/г техніку з екіпажем (механізатори та обслуговуючий персонал) для здійснення суборендарем виробничої діяльності по виконанню технологічних операцій по механізованому обробітку землі (оранка, культивування, внесення в ґрунт рідкого аміаку). На виконання умов договору ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» було перераховано постачальнику грошові кошти (попередня оплата) в розмірі 1000000,00 грн (банківська виписка від 30.03.2020). ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ у березні 2020 року за оплачені та не в повному обсязі отримані послуги суборенди с/г техніки за Договором №2802-2020/6 від 24.01.2020 з ТОВ «Інтерагростандарт» всього на суму ПДВ 166666,67 грн.
За період перевірки 01.01.2021-31.12.2024 господарські операції між ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» з ТОВ «Інтерагростандарт» по вищевказаним Договорам відсутні.
Всього за вищевказаними договорами перерахована попередня оплата в розмірі 10 039 484,54 грн, постачальник покупцю в строк визначений умовами договорів поставив (надав) товар та послуги лише частково на загальну суму 4 567 952,91 грн.
Таким чином, перевіркою встановлено, що ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» було перераховано постачальнику кошти всього в розмірі 10 039 484,54 грн, суму ПДВ 1 673 247,43 грн в повному обсязі було включено до податкового кредиту у відповідних періодах. ТОВ «Інтерагростандарт» було відвантажено тмц (послуг) на загальну суму 4 567 952,91 грн, безнадійна заборгованість склала 5 471 531,64 грн, у т.ч. ПДВ 911 921,94 грн.
Згідно облікових даних ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» по бухгалтерському рахунку 371 «Розрахунки за виданими авансами» станом на 01.01.2021 (початок періоду перевірки) та 31.12.2024 (кінець періоду перевірки) обліковується дебіторська заборгованість в розмірі 5 471 531,64 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерагростандарт» (код ЄДРПОУ 37052520).
Згідно ІКС «Податковий блок» ТОВ «Інтерагростандарт» з серпня 2022 не здійснює фінансово-господарську діяльність, останній звіт по податку на додану вартість з показниками подано за липень 2022, звіт з податку на прибуток подано за 2022 рік, з січня 2023 року підприємство не звітується, свідоцтво платника ПДВ №200776087 анульовано за рішенням контролюючого органу (відсутність поставок та ненадання декларацій). Також по платнику наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 11.08.2022 №26103.
З огляду на вищевикладене, за відсутності здійснення ТОВ «Інтерагростандарт» господарської діяльності в нього відсутня можливість реалізувати свою господарську компетенцію, а відповідно суми ПДВ, попередньо включені до складу податкового кредиту ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ», як попередня оплата за товар по вищезазначеним операціям, не використані в оподатковуваних ПДВ операціях.
З цих підстав контролюючий орган дійшов висновку, що дебіторська заборгованість в розмірі 5 471 531,64 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерагростандарт» (код ЄДРПОУ 37052520) є безнадійною, і в порушення вимог пп. «г» п.198.5 ст.198 ПК України ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» не нараховано «компенсуючі» податкові зобов`язання з ПДВ із загальної суми безнадійної заборгованості за грудень 2024 року в розмірі 911 922 грн.
Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями №00160510701 та №00160500701 від 23 жовтня 2025 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, погодився з доводами контролюючого органу про те, що дебіторська заборгованість в розмірі 5 471 531,64 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерагростандарт» є безнадійною, а тому на виконання пп. «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України позивач був зобов`язаний скласти та зареєструвати відповідні «компенсуючі» податкові накладні. 
Оскільки позивач не надав доказів визнання безнадійної (простроченої) дебіторської заборгованості в бухгалтерському обліку на певну дату (звітний період) у 2024 році, після спливу трьохрічного строку для пред`явлення судового наказу до виконання, а під час перевірки надав лист від 15.08.2025 №162, яким визнав облік такої заборгованості станом на 31.12.2024, і не заперечив щодо відсутності безнадійної дебіторської заборгованості, як під час перевірки, так під час судового розгляду, суд визнав правомірними дії контролюючого органу в акті перевірки про визнання дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ на підставі безнадійної заборгованості у грудні 2024 року, який є останнім звітним періодом планової документальної перевірки.
Також суд вказав, що позивач подав податкову звітність з ПДВ за лютий 2020 року та березень 2020 року - 20 березня 2020 року та 21 квітня 2020 року відповідно. Тобто звітність подана, з урахуванням зупинення строків давності на час карантину з 18.03.2020 та воєнного стану з 24.02.2022 по 31.07.2023 (включно), строк давності визначений ст. 102 ПК України для визначення грошових зобов`язань із ПДВ платнику податку не пропущений контролюючим органом, оскільки податкові повідомлення-рішення винесені 23.10.2025, тобто строк давності 1095 зупинявся із 18.03.2020 по 31.07.2023, тобто станом на 23.10.2025 пройшло тільки 2 роки 2 місяці та 23 дні, що визначально менше 1095 днів. З огляду на викладене доводи позивача про порушення відповідачем строку давності не встановлені судом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є ПК України.
Відповідно до п.п.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, 14.1.11. безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:
а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;
є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості.
Згідно з пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За визначенням, наведеним у пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безповоротна фінансова допомога – це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.
Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку,
6) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.185 та 14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності; постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг - податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній. до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 120-1.2 пункту 120-1 статті 120-1 ПК України визначене, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.
Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.
У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV, тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 статті 3 Закону №996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно зі статтею 3 Закону №996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
При цьому, презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик). Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає принципу превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно з пунктом 1 статті 261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина 5 статті 261 ЦК України).
Статтею 262 ЦК України визначено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).
Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 8 жовтня 1999 року №237, безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності (п.4). Дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума (п.5). Визначена на основі класифікації дебіторської заборгованості величина сумнівних боргів на дату балансу становить залишок резерву сумнівних боргів на ту саму дату (п.8).
Згідно з п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Отже, за загальним правилом, на дату отримання оплати за товар/ послуги у постачальника виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а у покупця – кореспондуюче таким зобов`язанням право на податковий кредит.
Водночас, якщо постачальник не виконав зобов`язання щодо поставки товару / послуг після закінчення строку позовної давності, попередньо сплачений покупцем аванс набуває ознак безповоротної фінансової допомоги, що у свою чергу змінює характер та сутність господарської операції, в наслідок чого у такій операції відсутній об`єкт оподаткування ПДВ.
Оскільки товари/послуги не були фактично отримані, покупець не міг їх використати в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, а тому відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України у нього виникає обов`язок нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інтерагростандарт» було укладено договір поставки №24016 від 24.01.2020, на виконання умов якого ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» перерахувало ТОВ «Інтерагростандарт» грошові кошти в розмірі 9 039 484,54 грн (банківська виписка від 10.02.2020). Згідно додатку до податкової декларації з ПДВ ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ від вищевказаної операції у лютому 2020 року суму ПДВ в розмірі 1 506 580,76 грн., однак оплачений товар не був поставлений в повному обсязі. 
Крім того, згідно Договору суборенди с/г тех №2802-2020/6 від 24.01.2020 орендар ТОВ «Інтерагростандарт» зобов`язався передати суборендарю ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» у строкове господарське відання та платне користування с/г техніку з екіпажем (механізатори та обслуговуючий персонал) для здійснення суборендарем виробничої діяльності по виконанню технологічних операцій по механізованому обробітку землі (оранка, культивування, внесення в ґрунт рідкого аміаку). На виконання умов договору ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» було перераховано постачальнику грошові кошти (попередня оплата) в розмірі 1000000,00 грн (банківська виписка від 30.03.2020). ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» включено до складу податкового кредиту ПДВ у березні 2020 року за оплачені та не в повному обсязі отримані послуги суборенди с/г техніки за Договором №2802-2020/6 від 24.01.2020 з ТОВ «Інтерагростандарт» всього на суму ПДВ 166666,67 грн.
Всього за вищевказаними договорами позивачем перерахована ТОВ «Інтерагростандарт» попередня оплата в загальному розмірі 10 039 484,54 грн, суму ПДВ 1 673 247,43 грн в повному обсязі було включено позивачем до податкового кредиту у відповідних періодах (лютий та березень 2020 року), водночас постачальник покупцю в строк визначений умовами договорів поставив (надав) товар та послуги лише частково на загальну суму 4 567 952,91 грн.
Отже, залишок перерахованого позивачем ТОВ «Інтерагростандарт» авансу, на який не здійснено поставку товарів/послуг, складає 5 471 531,64 грн, у т.ч. ПДВ 911 921,94 грн.
Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду Сумської області від 05.07.2021 у справі №920/408/21, яке набрало законної сили 03.08.2021, вирішено: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське», суму попередньої оплати товару за договором поставки від 24.01.2020 № 24016 в розмірі 4 640 314,64, відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 69 604,72 грн та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн; видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Господарський суд Сумської області в рішенні від 05.07.2021 у справі №920/408/21 встановив, що позивачем на виконання своїх зобов`язань за договором щодо попередньої оплати за поставку товару 10.02.2020 перераховано контрагенту 3 879 598,54 грн відповідно до платіжного доручення № 2466; 979 200,00 грн відповідно до платіжного доручення № 2468; 1 377 600,00 грн відповідно до платіжного доручення № 2469 та 2 803 086,00 грн відповідно до платіжного доручення № 2467. Таким чином, 10.02.2020 позивачем перераховано на рахунок контрагента 9 039 484,54 грн, в якості попередньої оплати вартості товару згідно додатками № 1 від 24.01.2020, № 2 від 28.01.2020, № 3 від 28.01.2020 та № 4 від 29.01.2020 до договору поставки № 24016 від 24.01.2020, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви копіями платіжних доручень від 10.02.2020 №№ 2466, 2468, 2469, 2467 та не заперечується контрагентом. На виконання умов договору контрагентом у період з 24.02.2020 по 05.04.2020 поставлено позивачу 168,000 тони добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 16:16:16 на суму 1 781 859,32 грн (з ПДВ); 136,600 тон аміачної селітри на суму 979 200,00 грн (з ПДВ); 224,000 тон добрив рідких азотних (КАС-32) на суму 1 377 600,00 грн (з ПДВ); 26,580 тон аміаку рідкого технічного на суму 4 399 169,90 грн (з ПДВ), що підтверджується наступними видатковими накладними за період з 24.02.2020 по 05.04.2020: № ИАС 0224-07, № ИАС 0224-08, № ИАС 0225-22, № ИАС 0225-23, № ИАС 0225-24, № ИАС 0225-25, № ИАС 0226-13, № ИАС 0226-14, № ИАС 0228-05, № ИАС 0228-06, № ИАС 0229-08, № ИАС 0229-09, № ИАС 0301-01, № ИАС 0302-03, № ИАС 0302-04, № ИАС 0316-03, № ИАС 0316-04, № ИАС 0317-01, № ИАС 0317-02, № ИАС 0320-20, № ИАС 0320-21, № ИАС 0323-08, № ИАС 0324-05, № ИАС 0330-08, № ИАС 0401-22, № ИАС 0401-07, № ИАС 0402-04, та № ИАС 0405-02. Таким чином, всього відповідно до додатків № 1 від 24.01.2020, № 2 від 28.01.2020, № 3 від 28.01.2020 та № 4 від 29.01.2020 до договору контрагентом поставлено позивачеві товарів на загальну суму 4 399 169,90 грн (з ПДВ). В зв`язку з тим, що терміни поставки товару визначені додатками до договору вийшли, а товар не був поставлений в повному обсязі, а саме були недопоставлені: добрива азотно-фосфорно-калійні комплексні марки 16:16:16 в кількості 197,000 тон на суму 2 097 739,22 грн та аміак рідкий технічний у кількості 259,420 тон на суму 2 542 575,42 грн, а всього було недопоставлено товару на загальну суму 4 640 314,64 грн, 03.06.2020 позивачем надіслано на адресу контрагента лист-претензію № 144 від 01.06.2020, відповідно до змісту якого позивач просив повернути протягом до 10.06.2020 на поточний рахунок підприємства грошові кошти за непоставлений товар. Однак відповідь на вищевказану виставлену претензію у встановлені строки не надійшла, а вимоги позивача виконанні не були. Доказів поставки контрагентом позивачу товару за договором на суму 4 640 314,64 грн у строк визначений відповідно до додатків № 1 від 24.01.2020 та № 4 від 29.01.2020 матеріали справи не містять.
Крім того, колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду Сумської області від 09.09.2021 у справі №920/544/21, яке набрало законної сили 12.10.2021, вирішено: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерагростандарт на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Красноколядинське 831217,00 грн заборгованості, а також 12468,25 грн судового збору; - видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Господарський суд Сумської області в рішенні від 09.09.2021 у справі №920/544/21 встановив, що 28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське» укладено договір суборенди с/г техніки з екіпажем № 2802-2020/6. 28.02.2020 контрагентом виставлено позивачу ранхуок №161 в сумі 1453134,00 грн, визначивши умову оплати як авансовий платіж в розмірі 100% плати від ціни товару. 30.03.2020 відповідно до платіжного доручення №2591 позивач перерахував контрагенту 1000000,00 грн з призначенням платежу «суборенда техніки з екіпажем, рах №161 від 28.02.2020, ПДВ 20% 166666,67 грн». За період дії договору контрагентом було надано позивачу послуг з суборенди с/г техніки з екіпажем на суму 168783,00 грн. з ПДВ. Водночас, за платіжним дорученням від 30.03.2020 №2591 позивачем було перераховано 1000000,00 грн авансу, що на 831217,00 грн більше за фактично надані за договором послуги. 14.12.2020 між позивачем та контрагентом підписано та скріплено печатками товариств акт звірки взаєморозрахунків за період з 28.02.2020 по 14.12.2020 за договором від 28.02.2020 №2802-2020/6. Відповідно до даного акту, борг контрагента перед позивачем склав 831217,00 грн. 15.04.2021 відповідно до опису вкладення в цінний лист №4210001724125, фіскального чеку від 15.04.2021 №000215406 00213 та накладної від 15.04.2021 №4210001724125 позивач надіслав контрагенту претензію №1 від 24.03.2021 за вих №90. У зазначеній претензії позивач просив контрагента повернути грошові кошти набуті без достатньої підстави в сумі 831217,00 грн. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №4210001724125 контрагент отримав претензію 20.04.2021. Разом з тим, контрагентом не було сплачено позивачу 831217,00 грн, як сума авансу, яка підлягає поверненню як надлишково сплачена.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Приписами частини другої статті 12 Закону № 1404-VIII обумовлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону № 1404-VIII).
Враховуючи дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Сумської області від 05.07.2021 у справі №920/408/21 (03.08.2021) та від 09.09.2021 у справі №920/544/21 (12.10.2021), строк пред`явлення судових наказів до примусового виконання становить 04.08.2024 та 10.09.2024 відповідно.
Водночас, як слушно звернув увагу суд першої інстанції, позивачем вказані судові рішення самостійно не звернуті до примусового виконання, про що свідчать офіційні відомості Автоматизованої системи виконавчого провадження за веб посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що після завершення строку пред`явлення наказів господарського суду до примусового виконання, така дебіторська заборгованість є безнадійною, є правильним.
Посилання позивача на укладення Договору відступлення права вимоги за Договором суборенди с/г техніки з екіпажем №2802-2020/6 від 28.02.2020 та Договору відступлення права вимоги за Договором поставки №24016 від 24.01.2020 на висновки колегії суддів не впливають, з таких підстав.
Колегією суддів встановлено, що 27.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕРАЙТ» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором поставки від 24.01.2020 № 24016.
Відповідно до пункту 2.1 договору про відступлення прав вимоги сторонами погоджено, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний Кредитор передає у власність Новому Кредитору, а Новий Кредитор приймає у власність права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (40007, Сумська область, м. Суми, вул. Промислова, буд. 2, ідентифікаційний код 37052520) (надалі - Боржник) на загальну суму 4 723 919,36 грн, що складається з 4 640 314,64 грн передоплати за договором поставки від 24.01.2020 № 24016 (надалі - Первісний договір), укладеним між Боржником та Первісним кредитором додатковими угодами/договорами (за наявності), а також 69 604,72 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відповідно до рішення Господарського суду Сумської області від 05.07.2021 у справі № 920/408/21 включаючи права вимоги до заставодавців (іпотекодавців), поручителів, правонаступників та/або спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржника, за Первісним договором, а Новий Кредитор сплачує Первісному Кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
За цим Договором Новий Кредитор, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі оригіналів документів, за формою згідно додатка № 1 до цього договору, набуває усі права кредитора за Основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржником, фінансовими та майновими поручителями, правонаступниками/спадкоємцями Боржника зобов`язань за Основним договором, а саме, але не обмежуючись, сплати основного зобов`язання, процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передбачених Основним договором. Новий Кредитор набуває усі права кредитора за Основним договором у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. Права вимоги, що відступаються за цим Договором, належать Первісному кредитору на підставі наказу Господарського суду Сумської області від 05.07.2021 у справі №920/408/21. Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за Основним договором, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 4 723 919,36 грн, без ПДВ, за вирахуванням дисконтної знижки в розмірі 50% від суми боргу. Кошти в сумі 2 361 959,68 грн мають бути сплачені на рахунок Первісного кредитора протягом (10) банківських днів з моменту зарахування всієї суми заборгованості за Первісним договором на рахунки Нового кредитора від виконавчої служби та/або Боржника. Ціна договору вважається сплаченою в момент списання всієї суми з рахунку Нового кредитора.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 19.10.2022 у справі №920/408/21 замінено сторону Стягувача у виконавчому документі наказі Господарського суду Сумської області від 03.08.2021 у справі № 920/408/21 з примусового виконання судового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (40007, Сумська область, м. Суми, вул. Промислова, буд. 2, ідентифікаційний код 37052520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське», (17210, Чернігівська область, Талалаївський район, с. Красний Колядин, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 20, ідентифікаційний код 34271235) суми попередньої оплати товару за договором поставки від 24.01.2020 № 24016 в розмірі 4 640 314,64 грн (чотири мільйони шістсот сорок тисяч триста чотирнадцять гривень 64 коп.), відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 69 604,72 грн (шістдесят дев`ять тисяч шістсот чотири гривні 72 коп.) та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн (чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське», (17210, Чернігівська область, Талалаївський район, с. Красний Колядин, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 20, ідентифікаційний код 34271235) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕРАЙТ» (вул. Святошинська, 41, оф. 3/9, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08132, ідентифікаційний код 43976231). 
Крім того, судом встановлено, що 27.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валерайт» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за договором суборенди с/г техніки з екіпажем №2802-2020/6 від 28.02.2020 року (далі - договір).
Відповідно до п. 2.1. договору передбачено, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (40007, Сумська область, м. Суми, вул. Промислова, буд. 2, ідентифікаційний код 37052520) (надалі за текстом - «боржник») на загальну суму 843685,25 грн., що складається з - 831217,00 грн (вісімсот тридцять одна тисяча двісті сімнадцять грн 00 коп.) за договором суборенди с/г техніки з екіпажем №2802-2020/6 від 28.02.2020 року (надалі за текстом - «первісний договір»), укладеним між боржником та первісним кредитором додатковими угодами/договорами (за наявності), а також 12468,25 грн (дванадцять тисяч чотириста шістдесят вісім грн 25 коп.) судового збору, що підтверджено та встановлено в рішенні Господарського суду Сумської області від 09.09.2021 року справа №920/544/21, включаючи права вимоги до заставодавців (іпотекодавців), поручителів, правонаступників та/або спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржника, за первісним договором, а новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
За цим Договором новий кредитор, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі оригіналів документів, за формою згідно Додатка №1 до цього договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржником, фінансовими та майновими поручителями, правонаступниками/спадкоємцями боржника зобов`язань за основним договором, а саме, але не обмежуючись, сплати основного зобов`язання, процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передбачених основним договором. Новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.
Пунктом 2.3. договору визначено, що права вимоги, що відступаються за цим договором, належать первісному кредитору на підставі наказу Господарського суду Сумської області, котрий виданий на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 09.09.2021 року у справі №920/544/21. 
У Розділі 4 договору сторони домовились, що за відступлення права вимоги за Основним договором, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 843 685,25 грн, без ПДВ, за вирахуванням дисконтної знижки в розмірі 50% від суми боргу. Кошти в сумі 421 842,62 грн мають бути сплачені на рахунок Первісного кредитора протягом (10) банківських днів з моменту зарахування всієї суми заборгованості за Первісним договором на рахунки Нового кредитора від виконавчої служби та/або Боржника. Ціна договору вважається сплаченою в момент списання всієї суми з рахунку Нового кредитора.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.09.2022 у справі №920/544/21, замінено стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду Сумської області від 19.10.2021 у справі №920/544/21 з примусового виконання судового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (40007, м. Суми, вул. Промислова, буд. 2, код ЄДРПОУ 37052520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське» (17210, Чернігівська область, Талалаївський район, с. Красний Колядин, вул. 30-річчя Перемоги, 20, код ЄДРПОУ 34271235) 831217,00 грн (вісімсот тридцять одна тисяча двісті сімнадцять грн 00 коп.) заборгованості, а також 12468,25 грн (дванадцять тисяч чотириста шістдесят вісім грн 25 коп.) судового збору, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноколядинське» (17210, Чернігівська область, Талалаївський район, с. Красний Колядин, вул. 30-річчя Перемоги, 20, код за ЄДРПОУ 34271235) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Валерайт» (код за ЄДРПОУ 43976231, адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 41, оф. 3/9).
Разом із тим, як зазначалось раніше, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, а заміна стягувача у виконавчому документів не зумовлює іншого порядку обчислення строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання.
За відкритими даними Автоматизованої системи виконавчого провадження за веб посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, відсутні відомості про відкриття виконавчих проваджень на підставі наказів Господарського суду Сумської області від 03.08.2021 у справі № 920/408/21 та від 19.10.2021 у справі №920/544/21 протягом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Також позивачем не надано доказів отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Валерайт» коштів на оплату на підставі Договору відступлення права вимоги за Договором суборенди с/г техніки з екіпажем №2802-2020/6 від 28.02.2020 та Договору відступлення права вимоги за Договором поставки №24016 від 24.01.2020, що свідчить про відсутність жодного економічного ефекту в результаті таких операцій.
Отже, оскільки позивач не надав доказів визнання безнадійної (простроченої) дебіторської заборгованості в бухгалтерському обліку на певну дату (звітний період) у 2024 році, після спливу трирічного строку для пред`явлення судового наказу господарського суду до виконання, а під час перевірки підтвердив облік такої заборгованості станом на 31.12.2024, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості посилань контролюючого органу в акті перевірки на визнання дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ на підставі безнадійної заборгованості у грудні 2024 року, який є останнім звітним періодом планової документальної перевірки, а гранична дата для реєстрації податкових накладних 20.01.2025 (гранична дата подання звітності з ПДВ за грудень 2024 року) відповідає вимогам підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.
Оскільки строк пред`явлення судових наказів господарського суду до примусового виконання сплив 04.08.2024 та 10.09.2024 відповідно, а станом на 31.12.2024 позивач підтвердив облік такої заборгованості, колегія суддів вважає, що аргументи апелянта щодо виходу відповідачем за межі періоду перевірки є помилковими.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, висновок суду першої інстанції про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень є обґрунтованим.

Щодо строку давності визначення грошових зобов`язань, колегія суддів зазначає таке.
За обставинами даної справи, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82 ПК України, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.07.2025 № 2473-п призначено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» (податковий номер 34271235) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2021 по 31.12.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2021 по 31.12.2024.
Правила визначення строків давності та їх застосування унормовані статтею 102 ПК України, пункт 102.1 якої передбачає загальне правило, відповідно до якого контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з підпунктом 102.3.1 пункту 102.3 статті 120 ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого: контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533-IX, внесено зміни, крім іншого, до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, доповнено, зокрема, пунктом 52-2 такого змісту:
«..52-2. Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року.
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13 травня 2020 року № 591-IX внесено зміни до окремих положень ПК України, у тому числі, п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, внаслідок чого відповідний абзац цієї норми набув такої редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався на визначений в Указах термін та триває до теперішнього часу.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 №2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022 (далі - Закон № 2118-IX).
Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, підпунктами 69.1, 69.2, 69.9 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.
Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
До того ж, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту:
«102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Також Законом № 2120-IX у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України підпункт 69.2 викладено в такій редакції:
"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;
фактичних перевірок.
У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, передбачених цим підпунктом, до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у такому випадку не застосовуються, у тому числі положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу".
У подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» 30 червня 2023 року № 3219-IX, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.
Цим же Законом № 3219-IX внесено зміни до положень п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, з урахуванням яких положення підпункту 69.2 набули чинності в такій редакції:
«69.2 Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів);
в) фактичних перевірок…».
Крім того, Законом № 3219-IX абзаци дев`ятий - вісімнадцятий пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України замінено вісьмома новими абзацами такого змісту:
«69.2-1. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Документальні та фактичні перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності безпечних умов для проведення перевірки, а саме безпечного:
доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування таких платників податків;
доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також до фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом;
проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Документальні та фактичні перевірки, які були розпочаті, але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, зазначених у цьому підпункті, або у зв`язку з поданням платниками податків повідомлень та з урахуванням вимог, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 цього розділу, та/або за вмотивованою заявою платника податків, крім перевірок з підстави, визначеної підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу (в частині декларування бюджетного відшкодування), зупиняються до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо проведення перевірки за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Такі обставини зупиняють перебіг строку проведення перевірки з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких встановлено мораторій, поновлюються на невикористаний строк.
Документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги».
Підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України з 01.08.2023 чинний у такій редакції: «Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;
строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу;
строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу.
Крім того, Законом № 3219-IX пункт 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнено підпунктами 69.35, 69.36 такого змісту:
«69.35. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок можуть бути включені виключно:
1) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції;
2) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес);
3) платники податків, які надають фінансові, платіжні послуги.
При цьому формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок та внесення змін до нього здійснюються без урахування вимог, передбачених пунктом 77.2 статті 77 цього Кодексу.
Внесення змін до плану-графіка може здійснюватися щомісячно з урахуванням форс-мажорних обставин, обставин непереборної сили, наявності/відсутності безпечних умов для проведення перевірок, які визначені підпунктом 69.2-1 цього пункту, та з урахуванням вимог, встановлених цим підпунктом.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.
Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
69.36. Для контролюючого органу та платників податків зупиняється відлік строку давності щодо документальних планових та позапланових перевірок, які не передбачені підпунктами 69.2-1 та 69.35 цього пункту.
Для платників податків продовжуються строки зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 статті 44 цього Кодексу, на період зупинення відліку строку давності, передбаченого абзацом першим цього підпункту».
Отже, починаючи з 18.03.2020 перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України, був зупинений по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а з 24.02.2022 по 31.07.2023 – у зв`язку із запровадженням в України воєнного стану. При цьому, з 1 серпня 2023 року податкові органи відновили право на проведення документальних планових перевірок, передбачених підпунктами 69.2-1 та 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк давності, передбачений статтею 102 ПК України для визначення грошових зобов`язань платнику податку, зупинявся із 18.03.2020 по 31.07.2023, з огляду на що, період перевірки з 01.01.2021 по 31.12.2024, визначений наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.07.2025 №2473-п в межах строків, передбачених статтею 102 ПК України, а відповідні посилання позивача є безпідставними.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст. 139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОКОЛЯДИНСЬКЕ» - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 440/15126/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	І.С. Чалий   З.Г. Подобайло