ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/25399/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року (суддя С.В. Златін)
у справі № 160/25399/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.06.2025 №912170131319 про відмову позивачці у перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 09.06.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачці по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу щодо перерахунку пенсії є протиправним та порушує право позивачки на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника напряму залежить від заробітку померлого годувальника - прокурорського працівника.
За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 18.06.2025 №912170131319 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки під час розрахунку позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника за Законом України «Про прокуратуру» пенсійним органом безпідставно не враховано розмір середньомісячного (чинного) заробітку її померлого чоловіка, відображеного у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 №21-16вих25.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що годувальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка про заробітну плату №21-16 від 22.05.2025 видана станом на 01.01.2022, після смерті годувальника. Вважає, що спірне рішення є правомірним, оскільки розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо він право на таку пенсію або заробіток не мав за життя.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру», пенсія з 16.11.2023 призначена на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 № 160/5914/24.
Позивачкою отримано довідку Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, № 21-16 вих-25 від 22.05.2025. Згідно цієї довідки розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022, за відповідною посадою перший заступник керівника становить: - посадовий оклад – 40 000,00 грн., - надбавка за вислугу років (40%) – 16 000,00 грн., - матеріальні допомоги для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань 4 666,67 грн. та 4 666,67 грн., всього: 65 333,34 грн.
09.06.2025 позивачка звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та додала відповідну довідку.
Рішенням Головного управління ПФУ у Донецькій області від 18.06.2025 №912170131319 відмовлено позивачці у перерахунку пенсії.
Позиція пенсійного органу полягає в тому, що годувальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка про заробітну плату №21-16 від 22.05.2025 видана станом на 01.01.2022, після смерті годувальника. 
Отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом України № 1697-VII «Про прокуратуру» , на перерахунок пенсії згідно Закону та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» є спеціальним та визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. 
Відповідно до ч.19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ч.2 ст. 36 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вищевказаного рішення, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Окрім того, встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно ч.19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» напряму залежить від середньомісячного (чинного) заробітку прокурора - померлого годувальника, як правильно зазначено судом першої інстанції. 
Спірним у цій справі є питання перерахунку призначеної позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025. №21-16вих25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою померлого годувальника - ОСОБА_2 .
Право позивачки на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника не є оспорюваним. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, в тому числі, встановлені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №160/5914/24, яке набрало законної сили 10 квітня 2025 року.
Вказаним рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 16.11.2023 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку годувальника та згідно з довідками Київської міської прокуратури від 15.11.2023 №21/166 та Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.11.2023 №21-9вих-23.
Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено рішенням суду в адміністративній справі №160/5914/24, померлий чоловік позивачки ОСОБА_2 працював в органах прокуратури з 03.07.1971 по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , має стаж роботи в органах прокуратури більше 20 років.
При цьому 31.01.1995 ОСОБА_2 було призначено по переведенню на посаду старшого помічника Дніпропетровського спецпрокурора, звільнивши його від обов`язків старшого помічника Київського міжобласного спецпрокурора, згідно із наказом Київського міжобласного прокурора №21 к від 31.01.1995.
01.06.1996 наказом Київського міжобласного прокурора №172а старшого помічника Дніпропетровського спецпрокурора ОСОБА_2 з штатних списків Київської міжобласної спецпрокуратури виключено.
З 02.12.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка обчислена відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
16.11.2023 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Головного управління ПФУ України у Дніпропетровській області про перерахунок пенсії по втраті годувальника із застосуванням норм Закону України «Про прокуратуру» та призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру», перерахування раніше призначеної пенсії з часу призначення. До заяви було додано довідки Київської міської прокуратури від 15.11.2023 №21/166 та Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.11.2023 №21-9вих-23, якими підтверджено наявність трудового стажу у ОСОБА_2 та розмір його заробітної плати для обчислення пенсії. 
Таким чином, позивачка набула право на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» з дати подання нею заяви, тобто з 16.11.2023 і таке право підтверджено рішенням суду від 13.05.2024 у справі №160/5914/24 . При цьому за висновком суду у цій же справі №160/5914/24 розмір пенсії має бути визначений у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку годувальника та згідно з довідками Київської міської прокуратури від 15.11.2023 №21/166 та Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.11.2023 №21-9вих-23.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону,
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для перерахунку пенсії позивачки у зв`язку з втратою годувальника виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.01.2022. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі № 160/25399/25 скасувати, ухвалити нове рішення.
В позові відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров