ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 квітня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 395/285/26
провадження № 22-ц/4809/906/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя – Дьомич Л. М. (суддя-доповідач), судді – Дуковський О. Л., Письменний О. А.,
за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго», 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року (суддя Орендовський В. А.).

В С Т А Н О В И В :

Предмет позову, обгрунтування

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовною вимогою до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування зазначила, що її як споживача електричної послуги, помешкання, в якому проживає, безпідставно та невмотивовано відключили від послуги. 

Заява про забезпечення позову

Позивачкою 18 лютого 2026 року подана заява про забезпечення позову, якою вказано, що враховуючи положення пункту 7.11 розділу VII ПРРЕЕ та відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди, то електропостачання на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має бути відновлено.
Тому просить зобов`язати відповідача відновити електропостачання на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має бути відновлено.

Судова ухвала
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 395/285/26 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди, задоволено. 
Забезпечений позов шляхом відновлення електропостачання домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду.
Суд виснував, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Зважаючи на те, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, приймаючи до уваги надані суду докази, суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом відновлення електропостачання домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.
Апеляційна скарга
Представник Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго»Олексієнко С.В., не погоджуючись з судовою ухвалою просить скасувати ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області про забезпечення позову від 19 лютого 2026 року у справі № 395/285/26 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування оскарження наводить норми права, яким регулюється питання забезпечення позову, акцентуючи увагу, про необґрунтованість вимоги, так як у приміщенні, щодо якого порушений спір, тривалий час позивачка не проживає, договір між сторонами відсутній. Більш того, вимоги забезпечення позову тотожні предмету вимоги позову. 
Також вказує, що товариство станом на лютий 2026 року, встановив, що сторона не проживає у будинку близько 5 років, не виявляє жодного інтересу до помешкання, не піклується про його стан, та не сплачує жодних комунальних платежів. 
Відповідно до роздруківки інформації з електронної бази Товариства «Укр Білінг» за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2021 року взагалі відсутнє споживання електричної енергії. 
Щодо посилань позивачки на долучений до заяви про забезпечення позову лист НКРЕКП № 5182/20.2/9/25 від 03.04.2025, то обставини описані в цьому листі стосуються справи № 395/68/25, по якій рішенням суду, що набрало законної сили та яким відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства. 
Відповідно до листа НКРЕКП № 4360/20.2/9-25 від 20.03.2025, позивачці було роз`яснено, що у разі надання нею до Товариства та постачальника універсальних послуг копії документа, яким підтверджено її право власності чи користування на об`єкт (разом з іншими документами, визначеними ПРРЕЕ), Товариство та ТОВ «КОЕК» мають укласти із нею відповідні договори щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт. Позивачка не надала вказаних документів. Таким чином відповідач не порушує права сторони. 
Відзив на апеляційну скаргу
Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу наголошує, що відповідач зловживає своїм правом, забезпечення позову відповідає сутності спору, тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Рух справи
02 квітня 2026 року апеляційним судом зареєстровано надходження матеріалів оскарження ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року після усунення судом першої інстанції недоліків у оформленні.
03.03.2026 ухвалою Кропивницького апеляційного суду витребувано із Новомиргородського районного суду Кіровоградської області копії матеріалів, необхідних для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2026 про забезпечення позову.

09.03.2026 апеляційний суд зареєстрував надходження матеріалів оскарження ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2026.
13.03.2026 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л. М. від розгляду справи № 395/285/26, яка є додатком до відзиву (заперечення). 
13 березня 2026 ухвалою Кропивницького апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дьомич Л. М. визнано необґрунтованим, а вирішення питання про відвід передано судді, визначеному в порядку, передбаченому частиною 1 статті 33 ЦПК України.
Ухвалою від 20 березня 2026 матеріали оскарження ухвали від19 лютого 2026 року у справі № 395/285/26 повернуті доНовомиргородського районного суду Кіровоградської області для усунення недоліків у оформленні.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 рокупризначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 27 квітня 2026 року об 11 годині 00 хвилин. 
Позиція сторін
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Представник відповідача/апелянта Олексієнко С.В. наполягав на задоволенні апеляційної скарги.
Позивачка до суду не з`явилася, неявка сторони, належним чином повідомленої про судовий розгляд, не перешкоджає слуханню справи.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.  
Норми права
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Так, позивач звернулась до суду з позовом про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.
Обставини справи, повязані із забезпеченням позову
08 січня 2026 року Новомиргородський РЕМ відключив домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від електричної мережі.
10 лютого 2026 року ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі.
Відповідно до положень пункту 7.11 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.
Мотиви апеляційного суду
ОСОБА_1 стверджує про неправомірність дії відповідача щодо невідновлення електропостачання після відкриття провадження у справі ухвалою суду від 10 лютого 2026 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення від електричної мережі, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди. 
Тобто ОСОБА_1 обґрунтовувала вимогу саме невиконанням Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго положень пункту 7.11 ПРРЕЕ щодо відновлення електропостачання після відкриття провадження у справі після факту відключення споживача, що є підставою для відновлення електропостачання.
Відповідач після факту відключення споживача та отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі № 395/285/26 не відновив негайно на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем ПРРЕЕ електропостачання, чим порушив права позивача як споживача комунальних послуг.
За вимогами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Колегія суддів зауважує, що обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Як встановлено апеляційним судом позивачка в порядку вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.
Новомиргородським районним судом Кіровоградської області відкрито провадження у справі 10 лютого 2026року. 
Обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову є процесуальним обов`язком заявника.
Подана заява про забезпечення позову містить доводи щодо необхідності вжити заходів забезпечення позову. 
Так, у заяві про забезпечення позову позивачка стверджує, що електропостачання до об`єкту має бути відновлено відповідачем одразу після отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 
Суд першої інстанції зваживши на позицію сторони, дійшов правильного висновку про відповідність обраних скаржником виду забезпечення позову до предмету спору та обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує у кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом із тим суд констатує, що вжиття заходу забезпечення позову у справі має відповідати вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. 
Суд першої інстанції задовольнив заяву та забезпечив позовні вимоги, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 344/13201/23 від 11 лютого 2026 року, за наслідком відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 травня 2024 року у справі № 922/5196/23, виходить що вирішення питання про відновлення / припинення або обмеження електропостачання на підставі пункту 7.11 ПРРЕЕ здійснюється з використанням інституту процесуального права – забезпечення позову шляхом заборони відключення електропостачання такого споживача на час вирішення справи про оскарження факту порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів. Це відповідатиме завданням та основним засадам судочинства. 
Таким чином ВП ВС виснувала, що відповідно до абзацу четвертого пункту 7.11 ПРРЕЕ на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскарженим фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі, після факту відключення споживача, є підставою для відновлення електропостачання.
Абзац четвертий пункту 7.11 ПРРЕЕ регулює правовідносини між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання) лише на період розгляду судом спірних питань. 
Отже, ініціювання споживачем спору щодо порушення ПРРЕЕ є самостійною підставою для того, щоб позивача не відключали від електропостачання з підстав існування спору щодо правомірності припинення електропостачання.
Підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу є ухвала про прийняття позовної заяви, а відкриття провадження у справі після факту відключення споживача, є підставою для відновлення електропостачання.
Мета застосування пункту 7.11 ПРРЕЕ збігається з метою забезпечення позову, а тому його реалізацію необхідно здійснювати в межах відповідного спору до ухвалення судового рішення по суті справи.
Вирішення питання щодо відновлення / припинення або обмеження електропостачання на підставі пункту 7.11 ПРРЕЕ здійснюється шляхом використання інституту процесуального права – забезпечення позову, це відповідатиме завданням та основним засадам судочинства. 
Заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо не проживання позивачки у приміщенні відносно якого виник спір, її реєстрацію за іншою адресою, відсутність договору між сторонами, з`ясовується за наслідком розгляду позову по суті та не передбачає надання оцінки на час вирішення заяви про забезпечення позову.
Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування законної судової ухвали про забезпечення позову, в апеляційного суду відсутні. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» залишити без задоволення, а ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року – без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 20 травня 2026 року.

Головуючий суддя       Л. М. Дьомич

Судді         О. Л. Дуковський

О. А. Письменний