Справа № 296/2069/15-ц
2/296/1515/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді Маслак В.П.,
при секретарі Панасюк К.В.,
за участі представника позивача Ляхова О.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у лютому 2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ZRZ0GK00153546 у розмірі 28122,46 доларів США.
В обгрунтування позовної заяви зазначив, що 27.12.2006р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №ZRZ0GK00153546, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 31000 доларів США на строк до 27.12.2026р. 
Однак, відповідач умов кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 27.01.2015р. утворилася заборгованість в сумі 28122,46 дол.США, яка складається із: заборгованості за кредитом – 26002,90 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом – 1592,60 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом – 372,00 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором – 154,96 доларів США. Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить вимоги задовольнити.
Заочним рішенням суду від 02.06.2015р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 28122,46 дол.США (за курсом НБУ – 446865,89 грн.) та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2020р. заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.06.2015р. у справі №296/2069/15-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Скасовано заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.06.2015р. у справі №296/2069/15-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Згідно остаточної уточненої позовної заяви, поданої до суду 17.10.2022р., представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ZRZ0GK00153546, яка станом на 12.09.2022р. становить 50768,13 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) – 25874,87 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом – 24893,26 доларів США.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені в уточненій позовній заяві. 
Представник відповідача ОСОБА_1 не визнав позовні вимоги у повному обсязі. Вказав, що експертиза була необхідна для вирішення низки питань щодо суми боргу, однак не проведена у зв`язку із ненаданнням банком витребуваних експертом доказів. Розмір кредитної заборгованості має встановлюватись первинними документами, саме - рахунками, виписками, довідками, які банком не надані. З моменту звернення до суду припиняється нарахування будь - яких відсотків по кредиту. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.12.2006р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №ZRZ0GK00153546 (далі – кредитний договір), згідно п.1.1 якого банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 27.12.2006р. по 26.12.2026р. включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 31000,00 дол.США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Період сплати - з "1" по "5" число кожного місяця.
Щомісяця у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 365,69 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. 
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором шляхом видачі кредитних коштів через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки №4 від 27.12.2006р. на суму 31000,00 доларів США, також випискою по рахунку з 27.12.2006р. по 12.09.2022р. (а.с. 38, 40-187 т. 2). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №ZRZ0GK00153546 від 27.12.2006р., станом 12.09.2022р. заборгованість ОСОБА_2 становить 50768,13 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) – 25874,87 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом – 24893,26 доларів США (а.с. 202-205 т. 1).
Ухвалою суду від 30.10.2023р. клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи задоволено. Призначено по даній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань на предмет з`ясування суми заборгованості. У розпорядження експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано усі матеріали цивільної справи № 296/2069/15-ц (а.с. 8-9 т. 2).
Зі змісту листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3348/21492-4-23/72 від 18.02.2025р. про залишення ухвали без виконання та повернення матеріалів, вбачається, що 16.10.2024р. платнику ОСОБА_2 було направлено договір та рахунок на оплату вартості експертизи. Станом на 14.02.2025р. попередня оплата вартості судово-економічної експертизи не здійснена (а.с. 210 т. 2).
Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Фактичне отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено заявою на видачу готівки №4 від 27.12.2006р. та випискою по банківському рахунку відповідача, що містяться в матеріалах справи, та є належними доказами щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. 
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позивач стверджує, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення чергового (щомісячного) платежу, у зв`язку із чим виникла заборгованість та реалізовано право вимоги дострокового повернення кредиту. 
Представником відповідача, у свою чергу, не було спростовано належними доказами факт відсутності заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №ZRZ0GK00153546, а судово-економічна експертиза не проведена у зв`язку з тим, що відповідачем не було здійснено попередньої оплати, що підтверджується: листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про не підписанння договору № 2687/10-24 про проведення експертизи від 11.10.2024р. ОСОБА_2 (а.с. 196 т. 2); листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3348/21492-4-23/72 від 18.02.2025р. про залишення ухвали без виконання, оскільки станом на 14.02.2025р. попередня оплата вартості судово-економічної експертизи ОСОБА_2 не здійснена (а.с. 210 т. 2).
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 25874,87 доларів США.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 24893,26 доларів США.
Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18) від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.
Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Як вказувалось вище, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами, які нараховано як за період строку кредитування, так і після подачі позовної заяви до суду у загальному розмірі 24893,26 доларів США.
Вищезазначеним кредитним договором №ZRZ0GK00153546 від 27.12.2006р. сторони погодили, що кредит надається на строк з 27.12.2006р. по 26.12.2026р.
Також встановлено, що представник АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про дострокове повернення кредиту - 26.02.2015р.
Таким чином, розмір процентів відповідно до умов кредитного договору №ZRZ0GK00153546, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1592,60 доларів США, за період з 27.12.2006р. по 26.02.2015р. (день звернення до суду з позовом).
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. 
Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 15062,11 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 1050, 1054, 1048 ЦК України, ст.ст. 3,10,60, ч.4 169, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд ,- 
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №ZRZ0GK00153546 від 27.12.2006р. у розмірі 27467,47 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 25874,87 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1592,60 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" витрати зі сплати судового збору в сумі 15062,11 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України. 

Головуючий суддя В. П. Маслак