Справа № 182/403/26
Провадження № 2/0182/2824/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

06.05.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Половинцева Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2026 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась через підсистему «Електронний суд» до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на час навчання повнолітньої дитини.
Свої вимоги мотивує тим, що 19.08.2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який 03.02.2021 року було розірвано. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишились проживати з матір`ю. Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення нею 18 років. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_5 досягла повноліття, але на даний час вона продовжує навчання в Івано-Франківському національному медичному університеті, факультет науки про здоров`я, форма навчання – денна, бюджетна, очікуваний термін закінчення навчання - 30.06.2029 року. На період здобуття освіти донька потребує матеріальної допомоги батька. Позивачці важко самостійно нести витрати, пов`язані з навчанням дитини, а саме: придбання учбової літератури та учбового приладдя, продуктів харчування, ліків, оренда житла, тощо. ОСОБА_2 в добровільному порядку такої допомоги не надає.
Враховуючи викладене вище, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання їх повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення навчання, тобто до 30.06.2029 року.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2026 року відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву (а.с.25-26).
12.02.2026 року від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не погоджується з обставинами, викладеними в позові, з наступних підстав. Представник зазначив, що ОСОБА_7 здобуває освіту за бюджетною формою навчання, а тому відсутні витрати на оплату навчання, крім того, вона має право на отримання стипендії, а тому частково може себе утримувати. Зауважив, що позивачкою не надано доказів, що вона несе витрати на оренду житла. Також звернув увагу суду, що відповідач проживає в місті Нікополі Дніпропетровської області, який перебуває в зоні активних бойових дій. На утримання відповідача також знаходяться його батьки-пенсіонери – ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, відповідач, як військовослужбовець, несе витрати на придбання військової амуніції, на підтримання власного здоров`я, на проїзд. З цих підстав просить відмовити в задоволенні позову, або зменшити розмір аліментів, виходячи з реальних витрат дитини (а.с.34-43). 
Своїм правом на подання відповіді на відзив сторона позивача не скористалась. 
Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд дійшов наступного висновку.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.  
Як встановлено судом, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 16). Батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Батьки ОСОБА_10 розлучились 03.02.2021 року, що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №182/5127/20) (а.с.20-21). Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею 18 років.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 досягла повноліття. Але вона продовжує навчання в Івано-Франківському національному медичному університеті, факультет науки про здоров`я, форма навчання – денна, бюджетна, очікуваний термін закінчення навчання - 30.06.2029 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №882 від 03.04.2026 року (а.с.51).
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на період навчання доньки не надає, а їй, в свою чергу, важко самостійно забезпечити всі потреби ОСОБА_5 , оскільки навчається вона на денній формі, а тому не має змоги працювати.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі – СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим за 23 роки; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. 
Незважаючи на той факт, що ОСОБА_4 навчається за державним замовленням та має право на отримання стипендії, вона також потребує матеріальної допомоги обох батьків, оскільки несе додаткові витрати, пов`язані з навчанням – на учбове приладдя, їжу, одяг, ліки, тощо, а тому суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позову, однак суд не погоджується з обраним позивачкою розміром аліментів. Оскільки відповідач має на утриманні батьків-пенсіонерів, як військовослужбовець, несе витрати на придбання військового приладдя, суд виснує про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на період навчання доньки в розмірі 1/6 частини від його доходів. При цьому суд зазначає, що визначення саме такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.
Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10-13,76-81,141,258,263,265 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В: 

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Половинцева Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на час її навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 28.01.2026 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2029 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 331, 20 (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.) на користь держави.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева