Справа № 357/7488/26
1-кп/357/900/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
розглянувши в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026116030000127 від 09.04.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Містки, Сватівського району, Луганської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не депутата, не адвоката, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.03.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці – 22.07.2025 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області замінено покарання з арешту строком на 3 (три) місяці, на пробаційний нагляд строком на 1 (один) рік
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи солдатом, військовослужбовцем, який відповідно до п.п. 15 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2026 № 63 призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, не допускати негідних вчинків. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2026 о 16 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне придбання, та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, перебуваючи по вул. Гайок, в м. Біла Церква, Київської області, на відкритій ділянці місцевості виявив згорток обклеєний клейкою стрічкою з полімерного матеріалу блакитного кольору безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, вмістом якого була кристалоподібна речовина блакитного кольору, оглянувши який зрозумів, що дана речовина являється психотропною речовиною – PVP, оскільки раніше його вживав. Після чого у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP, для особистого вживання без мети збуту.
Реалізовуючи свій прямий умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP, для особистого вживання без мети збуту, розуміючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин, ігноруючи вимоги Конституції України, ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР із подальшими змінами та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770 із подальшими змінами, ОСОБА_3 підняв та помістив до лівого чоботу згорток зполіетиленовим пакетом з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено – PVP, тим самим незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP. 
09.04.2026 о 16 год. 38 хв., перебуваючи неподалік будинку №226, який розташований по вул. Гайок в м. Біла Церква, Київської області, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області для перевірки документів та на предмет зберігання заборонених в обігу речей та речовин. Під час проведення дізнавачем огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції згорток обклеєний клейкою стрічкою з полімерного матеріалу блакитного кольору безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком із вмістом кристалоподібної речовини блакитного кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 0,650 г, яку останній незаконно придбав і зберігав для власного вживання без мети збуту.
PVP, згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», PVP масою від 0,15 г до 1,5 г складає розмір від невеликого до великого розміру, тобто становить розмір психотропної речовини за придбання та зберігання якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. 
З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок в сфері незаконного обігу психотропних речовин. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення. 
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду, йому не може бути повторно призначене покарання у виді пробаційного нагляду.
Крім того, вчинення нового кримінального правопорушення під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду свідчить про недостатність виправного впливу попереднього призначеного покарання, що виключає доцільність застосування за змістом більш м`якого покарання, зокрема штрафу.
З огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , однак самовільно залишив військову частину у зв`язку з чим наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 09.03.2026 вважається таким, що здійснив самовільне залишення військової частин на полігоні в/ч НОМЕР_1 , суд також не знаходить підстав для застосування положень ст. 58 КК України, зокрема покарання у виді службового обмеження.
Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів слід покласти на Керуючись статтями 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_3  винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання 
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2024 та остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази: 
- психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,650г, яка знаходиться у спеціальному пакеті № 6618835, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5