Дата документу 08.06.2026
Справа № 334/735/26
Провадження № 2/334/1462/26

РІШЕННЯ
Іменем України
08.06.2026 року      м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Коломаренко К.А.,
за участю секретаря Цілінко А.С.,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька
за участі: представника позивача – адвоката Говіної Л.В., відповідача – ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), -
В С Т А Н О В И В:
Позиція позивача
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з третьою особою Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька в якому просить:
-визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , батьком - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
-внести зміни до актового запису № 202 складеного 30.03.2021 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де в графі «Батько» вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 .
На обґрунтування позову позивач зазначив, що він познайомився з  ОСОБА_2 в 2008 році, спочатку сторони зустрічалися. Позивач довгий час підтримував з  ОСОБА_2 близькі стосунки, вони підтримували один одного, допомагали та піклувалися взаємно по відношенню до кожного.
З 2011 року стали проживати однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач з відповідачем вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов?язані спільним побутом, разом ходили до магазину купували продукти, разом відзначали свята, дні народження. 
Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . Оскільки на момент народження доньки відповідач відмовився від реєстрації шлюбу та сторони посварилися, дитина зареєстрована зі слів матері в порядку ст. 135 СК України, батьком якого зазначено « ОСОБА_5 ».
Отже, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданому Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері, де у графі батько зазначено « ОСОБА_5 ». Оскільки на той час відповідач не перебувала у шлюбі з позивачем, а тому прізвище та по батькові доньки, а також дані про батька дитини були записані з її слів. 
Проте біологічним батьком дитини є позивач, ОСОБА_1 , з яким на момент народження доньки ОСОБА_4 відповідач не перебувала у зареєстрованому шлюбі.
Позивач турбується про розвиток своєї доньки ОСОБА_4 , спілкується з дитиною, цікавиться її життям та успіхами, підтримує фінансово.
ОСОБА_1 має гарний стан здоров`я, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. До кримінальної відповідальності позивач не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має.
У зв`язку з тим, що на території України через військову агресію російської федерації введено військовий стан 02.03.2022 року ОСОБА_2 разом з нашою спільною дитиною, донькою ОСОБА_4 , задля забезпечення життя та здоров`я дитини, виїхали закордон та на сьогоднішній день проживають в Іспанії. 
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21)).
Рух справи в суді
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.
Судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.
Ухвалою від 02.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, а також призначене підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Від відповідача ОСОБА_2 26.02.2026 до суду надійшла заява, сформована в системі Електронний Суд, в якій відповідач зазначила, що вона в повному обсязі визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Говіної Лариси Володимирівни про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, тому просить суд задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що вона дійсно проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За увесь час спільного проживання вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з цим у них виникали конфлікти. Оскільки під час вагітності та після народження доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вона не перебувала в шлюбі, тому у свідоцтві про народження дитини були внесені відомості, а саме: прізвище дитини за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за моєю вказівкою, як матері дитини відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. По батькові дитини у свідоцтві про народження дитини за її вказівкою зазначено « ОСОБА_6 », батьком зазначено « ОСОБА_5 ». Ім`я та по батькові батька дитини зазначено правильно, лише прізвище зазначено відповідача, оскільки вона в той момент була дуже ображена на ОСОБА_1 та вони з ним тоді не спілкувалися. У зв`язку з військової агресією рф проти України, враховуючи, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами) в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, відповідач з донькою вимушені були виїхати за межі території України – до Іспанії, де отримали тимчасовий захист, тож на сьогодні дитині безпечніше залишатись на території країни за кордоном, у стійкому та безпечному середовищі, де відсутні постійні ракетні обстріли та тривоги. З 02.03.2022 року та станом на сьогоднішній день, відповідач з донькою перебувають в Іспанії. Визнає, що позивач є біологічним батьком її дитини.
Від третьої особи надійшла заява, в якій просять справу розглядати за відсутності представника Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіональнго управління Міністерства юстиції України, вирішення питання про визнання батьківства залишають на розсуд суду..
Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Говіна Л.В. просила позов задовольнити з підстав, визначених в ньому.
В судовому засіданні відповідач – ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позову, зазначивши, що позов визнає, насідки визнання позову їй відомі, підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно біологічним батьком її дитини, вони на момент народження дитини посварились, тому вона вказала батька дитини зі слів зі своїм прізвищем. Наразі вони помирились, ОСОБА_1 допомагає їй з дитиною матеріально, цікавиться життям дитини, вона хоче, щоб у дитини був батько. У зв`язку з воєнними діями на території України, вони з дитиною виїхали до Іспанії, де отримали тимчасовий захист, тому вона не має змоги подати спільну заяву з батьком дитини до органів РАЦС про внесення змін до актового запису про народження дитини.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши учасників справи суд приходить до наступних висновків.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судовим розглядом встановлено, що Eaa?aiei Na?a?e Aaiiaa?eiae? з 2011 року проживали однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом.
Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . 
Відповідно до свідоцтва про народження (Серія НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини записаний ОСОБА_5 , матір`ю записана ОСОБА_2 .
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 12.11.2021 року підстава запису про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесені на підставі заяви відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері).
Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно характеристики з місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання характеризується позитивно.
Відомості про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до відміток в паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 02.03.2022 року перетнула пункт пропуску Яготин.
Відповідно до відміток в паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 02.03.2022 року перетнула пункт пропуску Яготин.
Норми права, які застосовані судом
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
За змістом статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.
Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Враховуючи, те, що відповідач позов визнала, пояснила про обставини реєстрації батьком дитини особи зі слів матері в порядку ст 135 СК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.
У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Висновки за результатами розгляду справи
На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов про визнання батьківства підлягає задоволенню, оскільки це буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Розподіл судових витрат
В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.
На основі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 200, 206 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , батьком дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Внести зміни до актового запису № 202, складеного 30.03.2021 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де в графі «Батько» вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.