Справа № 462/1344/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді Постигач О. Б.
присяжних Хамуляка В. О., Осиповської Н. І.
за участю секретаря судового засідання Шостак К. Р.
заявника ОСОБА_1 
представниці заявника ОСОБА_2 
особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 
адвоката особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4 
представниці заінтересованої особи Соломонко Ж. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністраціїпро визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

заявник звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його опікуном.
В обґрунтування заяви покликається на те, що заявник є двоюрідним братом ОСОБА_3 , який з 2001 року страждає на параноїдну форму шизофренії (кінцевий стан) та проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що ОСОБА_3 є непрацездатним, має І групу інвалідності внаслідок загального захворювання, встановлену безстроково. Через психічний стан він не адаптований до самостійного життя в суспільстві, а його поведінка нерідко викликає нерозуміння з боку оточуючих. Захворювання має хронічний та стійкий характер, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду. Також заявник зазначає, що інших близьких родичів ОСОБА_3 не має. Вони спільно проживають, ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом, заявник здійснює догляд за братом, забезпечує його продуктами харчування та лікарськими засобами, виконує домашні обов`язки, супроводжує його до медичних закладів та разом із ним відвідує сімейного лікаря. Витрати на утримання житла, його ремонт та інші побутові потреби вони несуть спільно. Вказує, що ОСОБА_3 неодноразово проходив стаціонарне лікування у психіатричній лікарні та перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері, оскільки хворіє на психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії вперше проявилося у ОСОБА_3 у 1992 році галюцинаторно-параноїдною симптоматикою та надалі набуло безперервного і несприятливого перебігу. На думку заявника, наявні психічні порушення є тяжким хронічним психічним розладом, внаслідок якого ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку з цим він потребує встановлення опіки. Заявник наголошує, що стан здоров`я ОСОБА_3 істотно не змінився, а захворювання й надалі має хронічний і стійкий характер. З огляду на викладене просить заяву задовольнити, визнати ОСОБА_3 недієздатним та встановити над ним опіку. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання та встановлено процесуальні строки для подання сторонами письмових пояснень щодо заяви.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.03.2026 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Львівській філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». На вирішення експертів поставлено наступні питання: - чи страждає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на будь-який психічний розлад? - чи є захворювання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , хронічним і стійким, чи внаслідок психічного розладу, якщо такий наявний, чи здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на даний час? - якщо у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наявний психічний розлад, то чи потребує він встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна? Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
21.05.2026 року на адресу суду із Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії та судової медицини МОЗ України» надійшли матеріали вказаної цивільної справи та висновок висновок судово-психіатричного експерта від 24.04.2026 року № 599.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.05.2026 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністраціїпро визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна відновлено.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представниця – адвокат Мисенко С. А. вказану заяву підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічно наведеним в заяві та просили таку задовольнити. 
Особа, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 та його адвокат Балуш М. Б. щодо задоволення даної заяви не заперечили. 
Представниця заінтересованої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Соломонко Ж. В. заяву підтримала, щодо задоволення такої не заперечила.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
У ст. 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського виконкому (актовий запис № 200). Батьками ОСОБА_3 вказано: у графі «батько» ОСОБА_5 та в графі «мати» ОСОБА_6 , між якими 24.04.1965 року укладено та зареєстровано шлюб, на підтвердження чого суду надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 /а.с. 7, 11/.
Згідно з копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3 від 21.10.1997 року (актовий запис № 87) ОСОБА_3 змінив прізвище, яке після державної реєстрації змінено із « ОСОБА_5 » на: « ОСОБА_7 » /а.с. 8/.
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.09.2017 року підтверджується смерть матері ОСОБА_3 – ОСОБА_8 , а копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.03.2001 року смерть батька ОСОБА_3 – ОСОБА_5 /а.с. 15-16/.
Відповідно до копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_6 від 05.02.2022 року та № 171 від 03.07.2003 року підтверджується факт смерті братів ОСОБА_3 – ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 17, 18/.
21.11.1971 року ОСОБА_10 , 1946 року народження уклав шлюб із ОСОБА_11 , 1946 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого 21.11.1971 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 отримала прізвище чоловіка « ОСОБА_12 » /а.с. 13/.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 04.05.1973 року ОСОБА_1 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_13 /а.с. 14/.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 08.02.1994 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матері ОСОБА_1 , та свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 18.11.1976 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матері ОСОБА_3 , батьками останніх зазначено ОСОБА_15 та ОСОБА_14 /а.с. 10, 12/.
Відтак, із наданих суду доказів вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.12.2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна задоволено. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с. 19-20/.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю І групи підгрупи «Б» загального захворювання, діагноз МСЕК – шизофренія, параноїдна форма (код МКХ-10: F20.0), що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_11 від 17.11.2010 року та витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 59/253861/В/ від 04.12.2025 року, виданого КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» а.с. 9, 21-24/.
Факт проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наданим суду витягом з реєстру територіальної громади № 2025/018857624 від 17.12.2025 року, а факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за вказаною адресою підтверджується актом про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 17.02.2026 року № 03, виданого ОСББ «Сигнівка» /а.с. 35/.
Відповідно до висновку експерта № 599 від 24.04.2026 року за результатами судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії з вираженим дефектор у емоційно-вольовій сфері, за своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними /а.с. 63-65/.
Підстав для заперечення даного висновку судово-психіатричної експертизи немає. Висновок судової експертизи узгоджується з іншими матеріалами справи та учасниками справи не оспорювався.
Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України).
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 (з останніми змінами 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписки з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними установами.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження.
За змістом положень ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку.
Відповідно до ст. 3 Закону «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Статтею 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1 ст. 298 ЦПК України).
Таким чином, зібрані по справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання особи недієздатною.
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2025 року у справі № 727/5306/24 зазначено про те, що питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи / закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно з ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Як передбачено ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Статтею 300 ЦПК України передбачено встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Отже, закон, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Відповідно до положень п. 3.1., 3.2. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року за № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.
Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.
Аналіз змісту ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється судом за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
За змістом подання Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 32-вих-81884 від 05.06.2026 року, у разі визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 , орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає у АДРЕСА_1 /а.с. 73/.
З врахуванням вищенаведеного, оскільки ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, потребує встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.
При призначенні опікуна суд враховує подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 05.06.2026 року, як органу опіки та піклування, і вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатним ОСОБА_3 його двоюрідного брата ОСОБА_1 , який за станом свого здоров`я може бути опікуном, протипоказань щодо виконання повноважень опікуна у нього не встановлено, а наміри, поведінка і інтереси останнього відповідають інтересам ОСОБА_3 , який потребує опіки. 
Таким чином, оскільки інших осіб, які б бажали бути опікунами ОСОБА_3 судом не встановлено, суд дійшов висновку, що заява та подання є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи положення цієї статті та встановлені у справі обставин, суд визначає строк дії рішення у 2 (два) роки та роз`яснює заінтересованим особам положення ч. ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України, згідно з якими клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 258, 259, 293, 294, 295-300 ЦПК України, ст. ст. 39, 55, 60, 63 ЦК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністраціїпро визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна – задовольнити. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недієздатним.
Встановити над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку, призначивши його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає у АДРЕСА_1 .
Встановити строк дії рішення в частині визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, код ЄДРПОУ: 04056084, місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Івана Виговського, 34.

Суддя: Постигач О.Б.

Присяжні: Хамуляк В. О. 

Осиповська Н. І.