Дата документу 10.06.2026	Справа № 554/8815/25	
 	Провадження № 2/554/1981/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та просив стягнути із ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № 200249406 від 05.02.2020 року, що укладений між відповідачем та АТ «БАНК ФОРВАРД», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу № GL1N426202/1 від 25.07.2024 року, у розмірі 19 055,00 грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,58 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за сумою комісії.
Крім того, просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу – 7000 гривень. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 26.08.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив. 
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 05.02.2020 року №200249406, за умовами якого кредитор зобов`язався відкрити відповідачу рахунок та надати кредитний ліміт, а Відповідач зобов`язався повернути використані кошти кредитного ліміту та сплачувати плату за користування кредитним лімітом відповідно до умов кредитного договору №200249406 від 05.02.2020 року, з додатками, що підписаний відповідачем особистим підписом.
Копією опитувальника клієнта – фізичної особи ідентифіковано позичальника, тобто підтверджено персональні дані та номер його телефону, в день укладання кредитного договору, які відповідають персональним даним та номеру телефону вказаного відповідачем у письмовій заяві від 05.02.2020 року.
Більш того, ОСОБА_1 05.02.2020 року, підписала особистим підписом Договір про використання електронного підпису, Договір добровільного страхування життя позичальника (акцепт) № GLI67200249406 від 05.02.2020 року.
Суд вважає, що надані позивачем докази повністю доводять обґрунтованість обставин, що вказані позивачем про виникнення фінансових правовідносин між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 05.02.2020 року, та не піддається сумніву. 
АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, відкривши відповідачу рахунок та надавши кредитний ліміт, що встановлений договором і підтверджено Виписками по особовим рахункам угоди № 200249406 від 05.02.2020 за період з 11.06.2023 по 24.07.2024, а також за період з 22.02.2013 по 10.06.2023, відкриті на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість станом на дату подання позову до суду, у розмірі 19 055,00грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,53 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за комісією, що підтверджено Розрахунком заборгованості за вказаним договором та Виписками по особовим рахункам угоди № 200249406 від 05.02.2020 за період з 11.06.2023 по 24.07.2024, а також за період з 22.02.2013 по 10.06.2023, відкриті на ім`я ОСОБА_1 . 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
Позивачем нарахована заборгованість відповідача за комісією, в сумі 11 435,58 грн., яка знайшла своє документальне підтвердження, оскільки Блок 1 кредитного договору № 200249406 від 05.02.2020 року – містить відомості про щомісячну комісію, без ПДВ – 844,66 грн., Розділ №4 Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (додаток договору № 200249406 від 05.02.2020 року) – також містить інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, де вказано про плату за обслуговування карти, рахунку та кредитної заборгованості (без ПДВ 2,5 %), а також Виписки по особовим рахункам угоди № 200249406 від 05.02.2020 за період з 22.02.2013 по 10.06.2023, відкриті на ім`я ОСОБА_1 – містять інформацію про нарахування щомісячної комісії та плати за СМС сервіс. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, у відповідності до умов якого АТ «Банк Форвард» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 , згідно Витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 року до Договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, у розмірі 19 055,00грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,53 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за комісією.
Суд вважає, що до позивача перейшло право первісного кредитора у повному розмірі, а саме: 19 055,00 грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,53 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за комісією, який існував саме у такому розмірі на день переходу права вимоги. 
На підставі встановлених даних, суд дійшов висновку, що відповідач та АТ «Банк Форвард» 05.02.2020 року уклали кредитний договір № 200249406, фінансова установа відкрила відповідачу рахунок та надала кредитний ліміт на картку, передбачений договором у повному обсязі, ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та взяла на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконала та допустила заборгованість станом на дату подання позовної заяви до суду за кредитним договором, яка дорівнює 19 055,00 грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,53 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за комісією, право вимоги за яким перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за Договором від 25.07.2024 року № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача – ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  за кредитним договором № 200249406 від 05.02.2020 року – підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. 
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача надано підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу: Договір №0206 від 02 червня 2025 року про надання правничої допомоги, Акт №543 наданих послуг на суму 7 000,00 гривень, Детальний опис наданих послуг від 09.06.2025 року. 
Суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу, що є співмірним із складністю справи, об`ємом виконаних робіт, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.
На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором № 200249406 від 05.02.2020 рокуу загальному розмірі – 19 055,00 грн., з яких 7 618,89 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,53 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 11 435,58 грн. – прострочена заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму коштів витрачених на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму коштів витрачених на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса – 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код в ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.