Справа № 463/1762/26
Провадження № 2/463/1258/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.
з участю секретаря судових засідань Афанасьєв Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором №907936395 від 07.09.2023 у розмірі 116 047 грн. 40 коп., з яких: 25 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 91 047 грн. 40 коп. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 907936395 на суму 20 000,00 грн. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MXAH-9436. 
Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 20 000,00 шляхом перерахування через банк провайдер. Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 25 000,00 грн.
Згідно до п.3 Паспорта споживчого кредиту сума/ліміт кредиту - 25000 грн., строк кредитування - до 1857 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження).
Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням.
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 257 від 07.11.2023, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01 (далі - Договір факторингу 2).
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 15.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 116 047,40 грн. 
Укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. 
При цьому, право вимоги по Кредитному договору відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги (Реєстрів Боржників/ Акту прийому-передачі Реєстру Боржників), які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.
Таким чином, Договір факторингу 1 та Договір факторингу 2 є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до Боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків Сторін, які виникнуть після укладання цих договорів. Тобто, Сторонами досягнуто згоди щодо предмета договору факторингу. 
Отже Сторони погодили, що: 
- за Договором факторингу 1 Первісний кредитор має право після підписання Договору факторингу 1 (на підставі окремих Реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» свої Права вимоги до Позичальників, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язаний набувати такі Права вимоги. 
- за Договором факторингу 2 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» має право після підписання Договору факторингу 2 (на підставі окремих Реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» свої Права вимоги до Позичальників, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язаний набувати такі Права вимоги. 
Таким чином, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. 
Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до Позивача.
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. 
Станом на 26.02.2026 на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором, становить - 116 047 грн. 40 коп., яка складається з: 25 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 91 047 грн. 40 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою від 18.03.2026 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Роз`яснити відповідачу право протягом зазначеного строку надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач вправі пред`явити зустрічний позов у строк визначений для подання відзиву. Визначити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня його отримання для подання заперечення, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відповіді на відзив та заперечення відповідно. Роз`яснити учасникам справи, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Цивільного процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Крім цього, вказаною ухвалою задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів та постановлено зобов`язати АБ «УКРГАЗБАНК» подати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1. Інформацію: - чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку (платіжні картки) : • маска Карти: НОМЕР_3 - про факт зарахування коштів : • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 07.09.2023 до 12.09.2023 в сумі 20000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 16.09.2023 до 21.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); - чи є/був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): • маска Карти: НОМЕР_3 - та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 2.У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 07.09.2023 до 12.09.2023 в сумі 20000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 15.09.2023 до 20.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; • зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 16.09.2023 до 21.09.2023 в сумі 1000,00 грн.; емітент Карти - АБ «УКРГАЗБАНК»; - витребувати інформацію у вигляді: • первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) • повного номера рахунка (рахунків) що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): • маска Картки: НОМЕР_3 3.У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_2 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою (платіжними картками): • маска Картки: НОМЕР_3 -витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою (платіжними картками): • маска Картки: НОМЕР_3 4.У випадку, якщо картковий рахунок за: • маска Картки: НОМЕР_3 - не належить Позичальнику - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок: • маска Картки: НОМЕР_3 .
Копія ухвали згідно з п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вручена відповідачу 26.03.2026.
14.04.2026 на адресу суду надійшов відзив. Представник відповідача адвокат Репак В.В. проти заявленого позову заперечив вказавши наступне. Відповідач зазначає, що позивач не надав належних і допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів. Зокрема, до позову не долучено меморіальних ордерів, виписок з рахунків чи інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування коштів на рахунок відповідача. Надані платіжні доручення, на думку відповідача, не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів та не підтверджують факту отримання кредиту. Крім того, відповідач заперечує розмір нарахованих процентів. Зазначає, що згідно з умовами договору строк дисконтного періоду становив 30 днів, а відтак проценти могли нараховуватись лише в межах цього строку. Вважає, що сума процентів у розмірі 88 887,40 грн нарахована поза межами строку кредитування та суперечить правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо припинення права кредитодавця нараховувати проценти після спливу строку кредитування. Також відповідач вказує, що проценти нараховані із порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування». Посилається на зміни, внесені Законом України від 22.11.2023, відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки обмежений: 2,5 %, 1,5 % та 1 % у відповідні періоди. Зазначає, що позивач після 11.10.2023 нараховував проценти за ставкою 2,98 % на день, що перевищує встановлені законом межі. Щодо переходу права вимоги відповідач зазначає, що позивач не довів належним чином факт відступлення права вимоги за кредитним договором. Вказує, що договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений 28.11.2018, тобто раніше, ніж сам кредитний договір від 07.09.2023, що, на думку відповідача, виключає можливість передачі права вимоги за цим договором. Також зазначає, що надані витяги та реєстри не містять належної індивідуалізації вимог і боржників. Крім того, відповідач заперечує щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх завищеними та неспівмірними зі складністю справи. Зазначає, що окремі послуги, заявлені адвокатом позивача, фактично є складовими підготовки позовної заяви, а тому не можуть оплачуватись окремо. Просить у разі задоволення позову зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
16.04.2026 від представника відповідача Репака В.В. надійшла заява про компенсацію витрат на правничу допомогу. У заяві представник відповідача просить стягнути з ТОВ «ФК «Ейс» на користь ОСОБА_1 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що у відзиві на позов відповідач повідомив суд про орієнтовний розрахунок судових витрат та намір подати відповідну заяву з доказами. В обґрунтування заяви зазначає, що 02.04.2026 між Адвокатським бюро «Віталія Репака» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №40 у справі №463/1762/26. Відповідно до умов договору клієнт зобов`язався сплатити адвокатському бюро гонорар у фіксованому розмірі 20 000 грн за представництво в суді першої інстанції. Також зазначено, що адвокатським бюро виставлено рахунок на оплату правничих послуг. Представник відповідача вказує, що адвокатом були надані послуги з аналізу документів, консультування клієнта, аналізу практики Верховного Суду, підготовки, складання та подання відзиву на позовну заяву, на що витрачено 20 годин роботи. У зв`язку з наведеним представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
17.04.2026 від представника позивача Сахарової О.І. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Позивач зазначає, що після проведення аналізу нарахованих відсотків за кредитним договором має намір зменшити розмір позовних вимог до 111 632,40 грн. У зв`язку з наведеним представник позивача просить суд врахувати подану заяву та вважати позовні вимоги зменшеними, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором №907936395 від 07.09.2023 у розмірі 111 632,40 грн., а також стягнути судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Також, 17.04.2026 від представника позивача Сахарової О.І. надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що заперечення відповідача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо перерахування кредитних коштів позивач вказує, що первісний кредитор - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - виконав свої зобов`язання та ініціював переказ кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями від 07.09.2023, 15.09.2023 та 16.09.2023. Посилається на Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджену постановою НБУ від 21.01.2004, та зазначає, що небанківська фінансова установа не формує банківські платіжні документи, а лише ініціює платіж шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг. Вказує, що надані платіжні інструкції містять підпис та печатку товариства і підтверджують факт переказу коштів. Також зазначає, що відповідач частково виконував умови кредитного договору, здійснюючи платежі, чим фактично визнавав наявність кредитного зобов`язання. Щодо нарахування процентів позивач зазначає, що кредитний договір та Правила надання кредиту були погоджені відповідачем при укладенні електронного договору. Посилається на ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та вказує, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, процентними ставками та правилами автопролонгації. Позивач зазначає, що в межах строку кредитування проценти нараховувалися відповідно до ст. 1048 ЦК України, а після його спливу - як проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку зі змінами до Закону України «Про споживче кредитування» ним подано заяву про зменшення позовних вимог. Вказує, що після 24.12.2023 проценти повинні нараховуватись із урахуванням граничної денної ставки 2,5 %, тому позивач здійснив перерахунок заборгованості та визначив її у сумі 111 632,40 грн, з яких 25 000 грн - тіло кредиту, 86 632,40 грн - проценти. Щодо переходу права вимоги позивач заперечує доводи відповідача про недійсність факторингових договорів. Зазначає, що договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 був чинним до 31.12.2024 з урахуванням додаткових угод. Вказує, що право вимоги переходило не в момент укладення договору факторингу, а в момент підписання відповідного реєстру прав вимоги. Зазначає, що витяг з реєстру прав вимоги №257 підписаний 07.11.2023, тобто вже після укладення кредитного договору від 07.09.2023, а тому право вимоги було передано щодо вже існуючого зобов`язання. 
20.04.2026 від представника позивача Сахарової О.І. також надійшли додаткові пояснення, у яких вона заперечує проти заяви відповідача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та вважає такі вимоги безпідставними. Позивач зазначає, що відповідачем на підтвердження витрат подано договір про надання правової допомоги від 02.04.2026, ордер та рахунок №1 від 15.04.2026, однак не подано акту виконаних робіт, детального опису наданих послуг, доказів витраченого адвокатом часу, а також належних доказів фактичної оплати послуг адвоката. Вказує, що рахунок, складений самим адвокатом, не підтверджує понесення витрат без надання квитанції, платіжного доручення або інших банківських документів. Також позивач зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, ціною позову та значенням справи для сторін. Вказує, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, що саме по собі не свідчить про її значну складність. У зв`язку з наведеним представник позивача просить відмовити у задоволенні заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 07.09.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №907936395 на суму 20 000,00 грн. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MXAH-9436. 
Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 20 000,00 шляхом перерахування через банк провайдер. Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 25 000,00 грн.
Згідно до п.3 Паспорта споживчого кредиту сума/ліміт кредиту - 25000 грн., строк кредитування - до 1857 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження).
Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням, а також відповіддю АБ «УКРГАЗБАНК» №БТ-4224 від 01.04.2026, в якій банк підтвердив, що платіжна карта маска Карти НОМЕР_3 емітована в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_1 . Також, на ім`я ім`я ОСОБА_1 в їх банку емітовані картки (маски карток) НОМЕР_5 та НОМЕР_4. Також до відповіді банк долучив виписки по рахунку за період з 07.09.2023 р. по 21.09.2023 р.
Доказів на спростування факту отримання грошових коштів від первісного кредитора стороною відповідача не надано.
Окрім цього, відповідач на погашення відсотків по кредиту здійснив дві проплати, а саме 10.10.2023 року 155 грн. та 18.10.2023 року 5 грн., що відображено в розрахунку заборгованості, що також підтверджує факт отримання відповідачем грошових коштів та користування ними.
Стороною відповідача не надано жодних доказів про те, що вказаний договір кредитної лінії ним не укладався, що йому не було відомо про зарахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок, що він не здійснював зафіксованих проплат в загальній сумі 160,00 грн. на покриття процентів за користування кредитними коштами.
Щодо правомірності нарахування відсотків по кредиту та їх розміру. 
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку чи фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частині суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за укладеним договором.
За змістом ст.ст.625, 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенні належним чином.
Однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору кредитної лінії №07936395 від 07.09.2023 року.
Так, на виконання умов договору кредитної лінії №07936395 від 07.09.2023 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_3 (далі - Платіжна картка) Відповідача (емітент карти АБ «УКРГАЗБАНК» в сумі 20000,00грн., 15.09.2023 року чотирма транзакціями переказ коштів на загальну суму 4000,00грн. та 16.09.2023 року - 1000,00грн, а загалом на суму 25000,00грн., що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості та відповіддю АБ «УКРГАЗБАНК» №БТ-4224 від 01.04.2026.
За весь час користування кредитними коштами відповідачем здійснено лише дві проплати, а саме 10.10.2023 року в сумі 155,00грн. та 18.10.2023 року в сумі 5,00грн. 
Разом з тим, з врахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування» позивачем до суду подано заяву про зменшення позовних вимог з 116047 грн. 40 коп. до 111632 грн. 40 коп.
Стороною відповідача не надано жодних доказів про те, що ним здійснювалися оплати на погашення тіла кредиту та процентів за його користування, задля належного виконання умов договору, а також щодо можливих форс-мажорних обставин, підтверджених відповідними належними доказами, які унеможливили виконання ним договору кредитної лінії №07936395 від 07.09.2023 року.
Таким чином, вказані дані в своїй сукупності, дозволяють суду прийти до переконання про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором кредитної лінії №07936395 від 07.09.2023 року, неповернення позивачу тіла кредиту в розмірі 25000,00грн. та процентів за користування кредитними коштами в розмірі 86632,40грн, а відтак правомірність вимог кредитора про повернення вказаних вище сум.
Щодо належного Позивача в особі ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс», як правонаступника ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». 
Відповідно до ст.5 Закону України «Про факторинг» предметом договору факторингу є право грошової вимоги. Договір факторингу визначає відносини сторін, що виникають у процесі відступлення прав грошових вимог за одним або кількома базовими договорами на підставі одного або кількох правочинів про відступлення права грошової вимоги. За договором факторингу фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти клієнту шляхом сплати ціни права грошової вимоги за плату (винагороду) (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до боржника.
Право майбутньої грошової вимоги вважається переданим фактору з моменту виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією або іншими умовами, визначеними в договорі факторингу або в правочині про відступлення права грошової вимоги в межах рамкового договору факторингу, воно вважається переданим з моменту настання цієї події або виконання таких умов.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги (внесення змін до договору факторингу (до правочину про відступлення права грошової вимоги) або укладення додаткового договору факторингу (додаткового правочину про відступлення права грошової вимоги) не вимагається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Одним із різновидів правочину, на підставі якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні є договір факторингу. 
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Стаття 1078 ЦК України встановлює, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 
При цьому, відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. 
Згідно з положеннями ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. 
Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. 
07.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 907936395 (далі - Кредитний договір).
28.11.2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 257 від 07.11.2023 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить дані Відповідача.
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон плюс» згідно Договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 257 від 07.11.2023 року до Договору факторингу 1 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору).
10.10.2024 року між ТОВ «Таліон плюс та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн фінанс») укладено Договір факторингу № 10/1024-01 (далі - Договір факторингу 2).
Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «Таліон плюс» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 10.10.2024 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить дані Відповідача.
Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до Договору факторингу 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) про що також свідчать дані відповідної платіжної інструкції.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. 
Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 15.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 116 047 грн. 40 коп. Позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить дані Відповідача.
При цьому, відповідно до п. 1.3. Договору факторингу 1, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 
Розділом 4 Договору факторингу 1 регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. 
Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Таким чином, Договір факторингу 1 та Договір факторингу 2 є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до Боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків Сторін, які виникнуть після укладання цих договорів. 
Таким чином, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. 
Позиція відповідача про те, що позивач не є належним та не надав доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не заслуговує на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження, відсутні докази тих обставин, на які посилається у відзиві відповідач.
Доводи сторони відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності факту отримання кредитних коштів, неправомірності нарахування процентів та відсутності належного підтвердження переходу права вимоги суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки такі спростовуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Так, факт укладення між сторонами кредитного договору №907936395 від 07.09.2023 підтверджується самим договором, укладеним у формі електронного документа із застосуванням одноразового ідентифікатора MXAH-9436, а факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжними дорученнями, розрахунком заборгованості, а також відповіддю АБ «УКРГАЗБАНК» №БТ-4224 від 01.04.2026 та долученими банківськими виписками, з яких вбачається зарахування коштів на платіжну картку, емітовану саме на ім`я відповідача. При цьому суд враховує, що відповідачем не подано жодного належного доказу на спростування факту отримання кредитних коштів, не заявлено про несанкціоноване використання його персональних даних чи банківської картки, не надано доказів звернення до правоохоронних органів або банківської установи щодо можливого шахрайства, а також не спростовано факт здійснення ним платежів на погашення процентів за кредитом, що свідчить про визнання існування кредитного зобов`язання та користування кредитними коштами. Посилання відповідача на відсутність первинних бухгалтерських документів суд відхиляє, оскільки надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт видачі кредиту, а чинне законодавство не містить виключного переліку доказів, якими може підтверджуватись перерахування кредитних коштів за договорами споживчого кредитування, укладеними в електронній формі. Також безпідставними є доводи відповідача щодо відсутності у позивача права вимоги за спірним договором, оскільки матеріалами справи підтверджено безперервний ланцюг переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача на підставі договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги, підписаних вже після виникнення спірного кредитного зобов`язання. Сам по собі факт укладення рамкового договору факторингу до моменту виникнення конкретного права вимоги не свідчить про недійсність такого правочину, оскільки відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна, так і майбутня грошова вимога. Крім того, суд враховує, що позивачем добровільно зменшено розмір позовних вимог та здійснено перерахунок процентів з урахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому доводи відповідача щодо неправомірності нарахування процентів у первісно заявленому розмірі не впливають на правильність вирішення спору по суті.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №907936395 від 07.09.2023 у розмірі 111632грн.40коп., з яких: 25000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 86632грн.40коп. - заборгованість за відсотками.
Задовольняючи позов повністю, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2662 грн. 40 коп. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення заявлених витрат на правничу допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.6 ст.137 ЦПК України, відповідно до якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем неспівмірність таких витрат не доведено.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,-

ухвалив:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №№907936395 від 07.09.2023 у розмірі 111632 грн.40 коп. (сто одинадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні сорок копійок), з яких: 25000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 86632 грн.40 коп. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 9662 грн. 40 коп. (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судових витрат.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: місцезнаходження: місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складене 18.05.2026.

Суддя Р.Я.Головатий