Справа № 944/4692/24
Провадження №2/944/291/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Матвіїва І.М.
з участю секретаря судового засідання Димчак Х.Т.
представника позивача Сечко С.В.
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворів, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 19460 грн 48 коп шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 3028,00 грн.
В обгрунтування поданого позову покликається на те, що МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_2 компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки «PEUGEOT» державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 01 грудня 2022 року о 19 год 50 хв, в м.Тернопіль по вул.Перля,3.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15.12.2022 року, яка набрала законної сили відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 та ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Власник автомобіля «PEUGEOT» державний номерний знак НОМЕР_1 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся з заявою про відшкодування шкоди. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило виплату потерпілому в розмірі 17880,48 грн Крім цього, позивачем були понесені додаткові витрати на визначення розміру шкоди в розмірі 1580 грн. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
02.12.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Варениці В.С. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги заперечує. На обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_2 визнає обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 грудня 2022 року, на момент ДТПвідносно автомобіля марки «DAF FT XF105 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Herker M300-010», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відсутні чинні договори про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.Разом з тим, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 виконував трудові обов`язки водія вантажного транспортного засобу Фізичної особи – підприємця ОСОБА_3 , з вини якої відносно належних їй на праві власності транспортних засобів не були укладені договори про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки предметом спору по даній справі є відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини водія ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків, то останній не зобов`язаний відшкодовувати таку шкоду. Просить суд, в задоволенні заявленого позову МТСБУ до відповідача про стягнення сплаченого майнового відшкодування – відмовити, роз`яснивши позивачу право на звернення з відповідним позовом до ФОП ОСОБА_3 
06.12.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне:під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Однак, Відповідачем не надано доказів перебування у трудових відносинах та виконання трудових обов`язків ФОП ОСОБА_3 під час дорожньо транспортної пригоди. Відтак, просить позов задовольнити.
31.12.2024 до суду від представника відповідача адвоката Варениці В.С. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 сторона відповідача надає: довідку про доходи ОСОБА_2 за серпень-грудень 2022 року, видану ФОП ОСОБА_4 за №1 від 23.01.2003 року; витяг з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхувальником ОСОБА_4 (код НОМЕР_4 ) страхових внесків за серпень-грудень 2022 року.Відтак, просить в задоволені позовних вимог відмовити.
Ухвалою суду від 26.06.2025 року витребувано від Фізичної особи – підприємця ОСОБА_4 , документальне підтвердження факту трудових відносин з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), зокрема копію укладеного трудового договору з фізичною особою, копію наказу про прийняття на роботу, копію наказу про звільнення, довідку тощо.
Витребувані матеріали до суду не надійшли.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.
Представник відповідача в судовому засіданні в задоволені позовних вимог просив відмовити, відповідно до поданого відзиву та заперечення.
23.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, та відклав його ухвалення та проголошення на 15:00 год 04.05.2026 року.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд встановив, що ОСОБА_2 01.12.2022 року о 19год.50хв. в м.Тернополі по вул.Перля,3 керуючи сідловин тягачем DAF FT XF105 460 державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепом HERKER М300-010 державний номерний знак НОМЕР_3 не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не переконався в безпечності маневру, під час об`їзду припаркованого автомобіля Peugeot 5008 B03942ЕІ, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на нього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 01.12.2022 року о 19год.50хв. в м.Тернополі по вул.Перля,3 керуючи сідловин тягачем DAF FT XF105 460 державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепом HERKER М300-010 державний номерний знак НОМЕР_3 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124 КУпАП.
Механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в звіті №392 про ДТП, які знаходяться в матеріалах справи.
Згідно звіту №392 про ДТП та Постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.12.2022 року, яка набрала законної сили 18.01.2023 (справа № 607/18144/22), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Автомобіль марки ««PEUGEOT» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .
В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на Момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.
Потерпілий ОСОБА_5 звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до Наказу про відшкодування шкоди ОСОБА_5 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 17880,48 грн яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжної інструкцій № 822528 від 03.02.2023 року.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1580 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжною інструкцією №475056 від 18.01.2023 року.
Отже, розмір витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою за зазначеним вище страховим випадком склав: 17880,48 грн + 1580 грн = 19460 грн 48 коп.
Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 19460 грн 48 коп.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п.39.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до норм п.38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність.
Відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц наведений висновок, за яким особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Тлумачення частини 1 статті 1172 указаного Кодексу свідчить про те, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 355/1394/16-ц, від 06.02.2019 у справі № 640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі 910/14685/17.
У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 , на момент скоєння ДТП виконував свої службові обов`язки у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , що виключає відповідальність останньої відповідно до частини 1 статті 1172, частин 1, 2 статті 1187 та п. 1 частини 1 статті 1188 ЦК України.
Відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, за заявленими вимогами позивача та доводами відповідача, предметом доказування у цій справі є розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що належить позивачу, у результаті дорожньо- транспортної пригоди.
У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права, зокрема статтею 1166 ЦК України.
В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем не доведено належними доказами перебування ОСОБА_2 в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4 , саме в момент ДТП та те, що виконуючи свої трудові обов`язки, ОСОБА_2 здійснив дорожньо-транспортну пригоду 01 грудня 2022 року о 19 год 50 хв, в м.Тернопіль по вул.Перля,3.
Оскільки завдані збитки саме водієм ОСОБА_2 , що визнавалось сторонами при розгляді справи, тому він зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдані збитки. Враховуючи позовні вимоги з відповідача слід стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 19460,48 грн.
Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до норм п.38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відтак, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно ОСОБА_2 не сплатив заборгованість у сумі 19460 грн 48 коп, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3028,00 гривень.
Керуючись ст.2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму витрат сплаченого страхового відшкодування у розмірі 19460 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят) грн 48 коп.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04 травня 2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України юридична адреса: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, 8; код ЄДРПОУ 21647131.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

 Суддя І.М.Матвіїв