Справа № 485/1365/24
Провадження № 2-п/485/12/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
за участі представника відповідача Чапала Ю.О. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:
У червні 2024 року Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - АТ "ПУМБ") звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 . 
Позов мотивовано тим, що 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 уклала з АТ "ПУМБ" кредитний договір №1001666974101, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 78 013,00 грн.
Відповідачка не виконала кредитних зобов`язань належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 30 квітня 2024 року, яка становить 84 393,54 грн., з яких 49 844,29 грн. – заборгованість за кредитом, 11,99 грн. – заборгованість за процентами, 34 537,26 грн. – заборгованість за комісією.
Просить стягнути із відповідачки вказану заборгованість, а також сплачений судовий збір.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року позов Акціонерного товариства "ПУМБ" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ПУМБ" заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 49 856,28 грн. та судові витрати на загальну суму 1 431,15 грн.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області у справі 485/1365/24 від 16 вересня 2024 року скасовано, призначено судовий розгляд справи.
15 червня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування зазначає, що відсутні докази отримання відповідачкою кредитних коштів. Розрахунок заборгованості є недостовірним та необгрунтованим. Нарахування та стягнення комісії є безпідставним. Виписка по рахунку не підтверджує рух коштів. Стягнена комісія у сумі 30 323, 67 грн. має бути зарахована у рахунок погашення кредиту. Зазначає, що судові витрати на правничу допомогу орієнтовно склали 15 000 грн., докази витрат подасть протягом 5 днів після ухвалення судового рішення /вх.№5612/26 Вх. від 15.06.2026/р. а.с.130-137/
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Киричук Г.М. у позовній заяві розгляд справи просила здійснити за відсутності представника банку. 
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилася з паспортом споживчого кредиту АТ "ПУМБ", який містить умови надання кредитних коштів у сумі 78 013,00 грн, на строк 36 місяців, зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом, а також щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% від суми кредиту, що надається. Реальна річна процентна ставка становить 72,4674% /а.с.17/.
03 вересня 2020 року ОСОБА_1 уклала з АТ "ПУМБ" кредитний договір №1001666974101 про отримання кредитних коштів у сумі 78 013,00 грн. на загальні споживчі цілі. Згідно з умовами договору строк кредитування становив 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 03 вересня 2020 року – 2,99%; розмір процентної ставки – 0,01% річних. Факт укладення договору підтверджений підписами обох сторін. Також умовами споживчого кредиту передбачений графік платежів, за яким щомісячний платіж складає 4499,95 грн. (платіжний період з 03 вересня 2020 по 03 вересня 2023); останній платіж 4499,80 грн. /а.с.16/.
Факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором №1001666974101 у сумі 78 013,00 грн. підтверджено платіжною інструкцією №TR.44052745.33355.8810 від 03 вересня 2020 року /а.с.39/.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1001666974101 від 03 вересня 2020 року встановлено, що станом на 30 квітня 2024 року заборгованість відповідачки становить 84 393,54 грн. з яких 49 844,29 грн заборгованість за тілом кредиту, 11,99 грн заборгованість по сплаті процентів, 34 537,26 грн заборгованість по сплаті комісії /а.с.40-43/.
Випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 підтверджено, що відповідачка кредитними коштами систематично користувалася та частково сплачувала кошти, однак заборгованість в повному обсязі погашена не була, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором /а.с.44-51/.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу (повідомлення) 01 травня 2024 року за вих. №КНО-44.2.2/196 з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №1001666974101 у загальному розмірі 84 393,54 грн, протягом тридцяти днів з моменту отримання даної вимоги /а.с.34-35/.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачка не заперечує факту підписання кредитного договору, не оспорює його підписання, а відповідно й погодження умов кредитування. Видача кредиту підтверджена платіжним дорученням та випискою по рахунку. Крім того, відповідачка здійснила часткове погашення кредиту, що підтверджує факт укладення нею кредитного договору. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такий висновок містить постанова Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Розрахунок заборгованості по тілу кредита та процентам відповідачкою не спростовано. 
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог про стягнення комісії суд виходить з наступного. 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 прийнято висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 4 та розділу 5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Умовами кредитного договору №1001666974101 від 03 вересня 2020 року передбачено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% щомісяця, що згідно Графіку платежів становить 2332,59 грн.
Разом з тим, кредитний договір №1001666974101 від 03 вересня 2020 року не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 4 та розділу "Графік платежів" кредитного договору №1001666974101 від 03 вересня 2020 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
Таким чином, враховуючи, що позивачем нараховано заборгованість по комісії у розмірі 34 537,26 грн. й відповідачем було сплачено комісію за кредитним договором №1001666974101 від 03 вересня 2020 року у розмірі 30 323,67 грн., законність нарахування якої позивачем недоведена, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по даному кредитному договору підлягають частковому задоволенню за вирахуванням суми безпідставно нарахованої та сплаченої відповідачем комісії з загальної суми заборгованості відповідача.
З урахуванням вище зазначеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1001666974101 від 03 вересня 2020 року у розмірі 19 532,61 грн. (заборгованість по тілу та процентам 49 856,28 грн. - сплачена комісія 30 323,67 грн.).
Оскільки позовні вимоги задоволені на 23,14%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 560,54 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором №1001666974101 від 03 вересня 2020 року у розмірі 19 532,61 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві грн. 61к.), а також 560,54 грн. (п`ятсот шістдесят грн. 54 к.) судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 02.07.2026.