27.04.2026
Справа №639/2681/26
Провадження № 1-КП/639/267/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2681/26 (в ЄРДР № 12026221210000199 від 21.02.2026) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євлах Азербайджанської РСР, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє – вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник – адвокат ОСОБА_5 ,
перекладач – ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_3 , засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, з 04.11.2025 відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», за адресою: м. Харків, 
 вул. Рубанівська, 4, куди прибув із ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на підставі наряду Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 31.10.2025 № 22-5535/14/14.3/15-25. 
По прибуттю в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», засудженому ОСОБА_3 належним чином роз`яснені його права і обов`язки засудженого, згідно зі ст. ст. 10, 103, 107, 110, 113 КВК України. Також, останній попереджений про відповідальність за їх порушення, а також роз`яснені вимоги ст. ст. 391, 392, 393 КК України.
Під час відбуття покарання в ДУ «Холодногірська виправна колонія 
(№ 18)» засуджений ОСОБА_3 , систематично та злісно порушував вимоги режиму, за що на нього було накладено 28 (двадцять вісім) дисциплінарних стягнень, з яких: 8 попереджень, 6 доган, 7 суворих доган, 6 разів переводився до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 1 місяць на підставі ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова від 26.11.2025.
Після відбуття дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до ПКТ засуджений ОСОБА_3 незважаючи на проведену представниками адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» профілактичну та виховну роботу, своєї поведінки не змінив, а шлях виправлення не став, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 11.02.2026 о 10:55 під час перебування у спальній секції № 5 відділення соціально психологічної служби № 1 ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» начальником відділення соціально психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , у присутності очевидців – засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висунуто законну вимогу зайняти спальне місце відповідно до схеми розташування спальних місць. 
У відповідь на правомірну вимогу засуджений ОСОБА_3 , діючи зі злочинним умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, у категоричній формі, демонстративно відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації. На зроблене зауваження з приводу недотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та на повторне звернення з зайняти спальне місце відповідно до схеми розташування спальних місць, ОСОБА_3 належним чином не відреагував та повторно відповів категоричною відмовою, та неввічливо повів себе по відношенню до представника адміністрації, вживаючи при цьому нецензурну лексику.
У зв`язку з цим, засудженого ОСОБА_3 того ж дня було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України.
Наслідком вищевказаних дій засудженого ОСОБА_3 стало невиконання покладених обов`язків, передбачених абз. 1, 3 ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та абз. 2, 5 п. 3, абз. 10 п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 за № 2823/5.
Згідно рішення дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» від 20.02.2026 засуджений ОСОБА_3 за допущене ним вищевказане порушення був поміщений в ДІЗО на 10 діб.
Крім того, ОСОБА_3 17.02.2026 о 13:26 під час перебування у відділенні соціально психологічної служби № 1 ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» начальником відділення соціально психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , у очевидців – засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висунуто законну вимогу нашити на свій верхній одяг нагрудний розпізнавальний знак встановленого зразка для засуджених. 
У відповідь на правомірну вимогу засуджений ОСОБА_3 , діючи зі злочинним умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, у категоричній формі, демонстративно відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації. На зроблене зауваження з приводу недотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та на повторне звернення з вимогою нашити на свій одяг нагрудний розпізнавальний знак для засуджених, ОСОБА_3 належним чином не відреагував та повторно відповів категоричною відмовою, та неввічливо повів себе по відношенню до представника адміністрації, вживаючи при цьому нецензурну лексику.
У зв`язку з цим засудженого ОСОБА_3 того ж дня було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України.
Наслідком вищевказаних дій засудженого ОСОБА_3 стало невиконання покладених обов`язків, передбачених абз. 1, 3 ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та абз. 2, 4, 5 п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 за № 2823/5.
Згідно рішення дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» від 25.02.2026 засудженому ОСОБА_3 за допущене ним вищевказане порушення оголошено попередження. 
Крім того, ОСОБА_3 18.02.2026 о 09:35, під час супроводження з локального сектору № 4 до методичного кабінету для участі у засіданні дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» начальником відділення соціально психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 під час руху територією установи у присутності очевидців – засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 висунуто правомірну вимогу тримати руки в положенні «за спину» під час пересування територією установи.
У відповідь на правомірну вимогу засуджений ОСОБА_3 , діючи зі злочинним умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, у категоричній формі, демонстративно відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації. На зроблене зауваження з приводу недотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та на повторне звернення з вимогою тримати руки в положенні «за спину», під час пересування на території установи ОСОБА_3 належним чином не відреагував, повторно відповів категоричною відмовою виконати законні вимоги представника адміністрації, та неввічливо повів себе по відношенню до представника адміністрації, вживаючи при цьому нецензурну лексику.
Наслідком вищевказаних дій засудженого ОСОБА_3 стало невиконання покладених обов`язків, передбачених абз. 1, 3 ч. 3, абз. 10 ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, абз. 2, 5, 8 п. 3 розділу ІІ, абз. 3 п. 1 розділу VIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 за № 2823/5.
Отже, засуджений ОСОБА_3 у період з 11.02.2026 по 18.02.2026 включно, відбуваючи покарання в умовах ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» у вигляді позбавлення волі, після відбуття дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи, ще 3 рази порушив режим відбування покарання, таким чином виконав усі дії, які вважав за необхідне, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам співробітників адміністрації установи. 

ІІ. Позиція обвинуваченого  щодо пред`явленого обвинувачення 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема,  ОСОБА_3 підтвердив, що після відбуття дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 1 місяць на підставі ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова від 26.11.2025, тричі, а саме 11, 17 та 18.02.2026 в категоричній формі відмовлявся виконувати законні вимоги уповноважених представників установи виконання покарань – ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)», пояснивши це поганим настроєм та психологічно емоційним станом.
Свої дії  ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного та готовність нести покарання. 

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений  ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. 
Цю позицію також висловили прокурор та захисник.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим  ОСОБА_3  своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу  ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим  ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого  ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; має постійне місце проживання. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , є щире каяття. При цьому судом враховується, що  ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, піддав свої дії критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного. Вказана обставина зазначена як така, що пом`якшує покарання у обвинувальному акті, на неї вказував і прокурор судових дебатах. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Призначаючи покарання  ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним нетяжким злочином; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
При цьому суд дійшов висновку, що, з огляду на наведене вище, дані про особу  ОСОБА_3 ,  а також положення ст. 71 КК України, виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 391 КК України.
Враховуючи, що  ОСОБА_3 був засуджений 26 лютого 2025 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, скоїв після ухвалення зазначеного вироку та до повного відбуття відповідного покарання, суд призначає остаточне покарання  ОСОБА_3 керуючись вимогами ст. 71 КК України – до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 26.02.2025.
При цьому, визначаючи остаточний розмір покарання обвинуваченому  ОСОБА_3  відповідно ст. 71 КК України, суд враховує частину 4 вказаної статті, а також, що станом на день розгляду даного кримінального провадження  ОСОБА_3  відбув покарання у виді 1 року 3 місяців 7 днів позбавлення волі за вироком від 26.02.2025, невідбута частина покарання становить 6 років 8 місяців 23 дні.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим  ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного – 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції. 
Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної обрати відносно обвинуваченого  ОСОБА_3  запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2025, визначивши  ОСОБА_3  остаточне покарання у виді 7 (семи) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі. 
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку – з 27.04.2026.
Речові докази по кримінальному провадженню: DVD-диск з відеозаписами з ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» (до суду надано не було) – зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
До набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого  ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання  під вартою та перевести його до ДУ «Харківський слідчий ізолятор». 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. 
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1