Справа № 643/8690/26
Провадження № 2-др/643/37/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Афанасьєва В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача Зімірьової Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 643/8690/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

08.06.2026 Салтівським районним судом міста Харкова ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
17.06.2026 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 643/8690/26 в частині вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2ЦПКУкраїни однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З матеріалів справи, заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів вбачається, що 01.02.2024 року між адвокатом Зімірьовою О.О. та ТОВ «Верра фінанс» в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 02/24.
Згідно рахунку на оплату постачальника №33 від 09.06.2026 до договору про надання правової допомоги від 01.02.2024, адвокатом Зімірьовою О.О. було надано наступні послуги ТОВ «Верра Фінанс» при розгляді справи № 643/8690/26: проведення правового аналізу кредитної справи № 97764918000 від 14.06.2021, проведення процедури досудового врегулювання спору щодо боржника ОСОБА_1 , підготовка позовної заяви про стягнення бору, клопотання про витребування доказів та подання позову до суду разом з додатками щодо боржника ОСОБА_1 , відстеження та моніторинг призначених судових засідань по справі № 643/8690/26. Отже, загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом складає 7000,00 грн.
Таким чином, витрати ТОВ «Верра Фінанс» на професійну правничу допомогу при розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визначено саме у розмірі 7000,00 грн, що відповідає умовам договору про надання правової допомоги.
Суд вважає доцільним задовольнити клопотання частково, з огляду на дійсність обсягу виконаних робіт. Відповідно до рахунку на оплату постачальника, адвокат зазначила про відстеження та моніторинг судових засідань, однак відповідно до матеріалів справи, суд своєю ухвалу постановив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і у судовому засіданні дана справа не розглядалася.
Клопотання від відповідача про зменшення суми витрат на надання правничої допомоги до суду не надходило.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що на думку суду буде співмірним виконаному обсягу роботи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 270, 351-352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Заяву представника позивача Зімірьової Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» ( м. Харків, код ЄДРПОУ 42633165, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 11) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Салтівський районний суд міста Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії додаткового рішення суду.

Суддя  В.О. Афанасьєв