ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 195/1855/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: судді - доповідача Кальника В.В.,
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі 
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті 
на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 в адміністративній справі №195/1855/25 
за позовом ОСОБА_1 
до Державної служби України з безпеки на транспорті 
про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними та скасувати постанови складені головними спеціалістами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Курлаєвою Юлією Сергіївною - серія АВ №00008715 від 29.10.2025 року, Головня Тетяною Сергіївною - серія АВ №00008736 від 30.10.2025 року, та Солов`янчик Світланою Іванівною - серія АВ №00008798 від 31.10.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, по кожній із постанов, на загальну суму 25 500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було неправомірно винесено відносно нього як власника транспортного засобу постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме: постанова від 29.10.2025 серії АВ №00008715 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 26.10.2025 о 07 год.52 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб Scania R410 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2.255 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42.255 тонн. Проте, з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми; постанова від 30.10.2025 серії АВ №00008736 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 28.10.2025 о 14 год.28 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,313% (2.525 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42.525 тонн. Проте, з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми; постанова від 31.10.2025 серії АВ №00008798 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 31.10.2025 о 09 год.26 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб Scania R410 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,913% (3.965 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 43.965 тонн. Проте, з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми.
Зауважено, що в постановах Державної служби України з безпеки на транспорті вказано відомості лише про тягач, проте умисно приховано відомості щодо напівпричепа-контейнеровоза. На думку позивача, дана обставина є ключовою у даній справі, оскільки саме для контейнеровозів вагова норма становить 44 тонни, а не 40 тонн, як для звичайних вантажівок. При цьому, звернуто увагу, що в постановах інспекторами було зроблено висновок, що зазначеними діями начебто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП - «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 8500 грн. - у разі перевищення габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано постанови складені головними спеціалістами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Курлаєвою Юлією Сергіївною - серія АВ №00008715 від 29.10.2025 року, Головня Тетяною Сергіївною - серія АВ №00008736 від 30.10.2025 року, та Солов`янчик Світланою Іванівною - серія АВ №00008798 від 31.10.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень по кожній із постанов, на загальну суму 25 500 грн., та закрити провадження в справах про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 частини 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Державна служба України з безпеки на транспорті, ЄДРПОУ 39816845, (поштова адреса: пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, поштовий індекс: 01135, e-mail: contact@dsbt.gov.ua), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог. 
Апелянт наголошує на неправильному застосуванні судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки для застосування збільшеного нормативу маси (44 тонни) вирішальним є не тип самого напівпричепа за реєстраційними документами, а фактичне здійснення перевезення вантажу в контейнері або змінному кузові. Самого напівпричепа-контейнеровоза недостатньо для того, щоб застосовувати норму пункту 22.5 ПДР щодо максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів у розмірі 44 000 кг. Оскільки ця норма передбачає, що перевезення повинно здійснюватися саме в контейнері, тоді як із матеріалів фотофіксації встановлено, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері.
Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їм належну правову оцінку.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті винесено стосовно позивача, як власника транспортного засобу постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме:
- постанова від 29.10.2025 серії АВ №00008715 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 26.10.2025 о 07 год.52 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб Scania R410 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2.255 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42.255 тонн.
- постанова від 30.10.2025 серії АВ №00008736 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 28.10.2025 о 14 год.28 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,313% (2.525 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42.525 тонн.
- постанова від 31.10.2025 серії АВ №00008798 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 31.10.2025 о 09 год.26 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб Scania R410 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,913% (3.965 тонн при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 43.965 тонн.
Не погоджуючись із постановами від 29.10.2025 серії АВ № 00008715, від 30.10.2025 серії АВ №00008736, від 31.10.2025 серії АВ № 00008798, позивач звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з вимогами про визнання протиправними та скасування зазначених постанов.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, оскаржувані постанови винесені протиправно, оскільки відповідачем умисно приховано відомості про напівпричіп-контейнеровоз, а отже такі постанови не відповідають вимогам Інструкції №512. Суд першої інстанції зазначив, що перевезення здійснювалось спеціалізованим трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), а тому нормативний параметр максимальної маси для такого транспортного засобу становить 44 тонни, відповідно - перевищення параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, відсутнє. Також, виходив з того, що оскаржувані постанови та фотозображення з інформаційного файлу не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу- контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача «MAN TGX26.480» та «Scania R410». Вказані знімки не підтверджують доводи відповідача про відсутність маркування контейнеровозів, згідно з Правилами №363, оскільки вказані обставини могли бути встановлені Укртрансбезпекою лише при особистому огляді спірного транспортного засобу. Проте доказів вчинення таких дій відповідачем не надано. Суд також зауважив, що нормативне навантаження для транспортного засобу у цій справі повинно було визначатись як для контейнеровозу, оскільки матеріалами справи, а саме, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджено, що дана модель є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом. А тому, на переконання суду, зроблений відповідачем розрахунок перевищення фактичної маси у спірному випадку є необґрунтованим, що є підставою скасування постанов, оскільки їх прийнято на підставі не обґрунтованих розрахунків.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, зазначає наступне.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» № 3353-XII, відповідно до частини 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.
Пунктом 11 Порядку № 1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).
Пунктом 16 Порядку № 1174 передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (п. 17 Порядку № 1174).
Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Згідно частини 2 цієї статті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Доказом вчинення правопорушення є дані його автоматичної фіксації, які містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, тобто системі комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Ці дані, які отримані із інформаційно-телекомунікаційної системи (у тому числі. фото), зазначаються безпосередньо у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
Фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 29.10.2025 серії АВ № 00008715 встановлено, що 26.10.2025 о 7 год 52 хв., за адресою: М-03, км 81+000, Київська обл., зафіксовано транспортний засіб SCANIA R410, державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2.255 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 
Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM З, 3, свідоцтво про повірку № 1785 чинне до 26.12.2025, № 6044 чинне до 13.12.2025, сертифікат відповідності №UA/232/241224/000891 чинний до 23.12.2025.
За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 30.10.2025 серії АВ № 00008736 встановлено, що 28.10.2025 о 14 год 28 хв., за адресою: Н-31, км 122+000, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,313% (2.525 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2, свідоцтво про повірку № 1398 чинне до 01.11.2025, № 04/6360 чинне до 01.11.2025.
За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 31.10.2025 серії АВ № 00008798 встановлено, що 31.10.2025 о 9 год 26 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., зафіксовано транспортний засіб SCANIA R410, державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,913% (3.965 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM З, 3, свідоцтво про повірку № 1785 чинне до 26.12.2025, № 6044 чинне до 13.12.2025, сертифікат відповідності № UA/232/241224/000891 чинний до 23.12.2025.
За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що основним аргументом позивача у цій справі є твердження, що перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом - двовісним спеціалізованим причепом-контейнеровозом. На думку позивача, це є правовою підставою для застосування збільшеного вагового нормативу у 44 тонни, передбаченого пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (ПДР) України для тривісного автомобіля (тягача) з двовісним або тривісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Колегія суддів вважає такі висновки безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху (ПДР) України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів на автомобільних дорогах державного значення, зокрема:
40 тонн - для тривісного автомобіля (тягача) з двовісним або тривісним напівпричепом;
44 тонни - для тривісного автомобіля (тягача) з двовісним або тривісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що ключове значення для визначення максимально допустимої фактичної маси транспортного засобу (40 тонн чи 44 тонни) має саме факт здійснення перевезення контейнера (або змінного кузова), а не сама лише конструктивна характеристика напівпричепа (контейнеровоза).
Закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з моменту, коли особа допустила перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними та великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами. Отже, обставиною, що підлягає обов`язковому доказуванню в ході розгляду справи, є підтвердження факту транспортування контейнеровозом саме контейнера як особливого виду тари (обладнання).
Поняття «контейнер» визначено у пункті 16 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, відповідно до якого це - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного. 
Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок № 521).
Відповідно до п. п. 1.1 - 1.5 Порядку № 521, цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій М, N, О, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах (далі - обладнання) відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - Угода). 
На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності. 
На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України. Індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ: а) новий, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні; б) що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні; в) конструкцію якого змінено під час переобладнання. Індивідуальному затвердженню підлягає кожна партія обладнання, яка відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якої не підтверджена сертифікатом типу. 
Аналіз наведених положень свідчать про те, що контейнери, які в розумінні Порядку № 521 є обладнанням до колісного транспортного засобу, підлягають сертифікації.
Крім того, Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363). Пунктами 17.2– 17.5 цих Правил передбачено: заборону транспортування: в універсальних контейнерах забороняється перевозити, зокрема, сипучі вантажі без тари; обов`язкове маркування: універсальні автомобільні контейнери повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене контрастною фарбою маркування (розпізнавальний знак, номер контейнера, найменування власника, вантажність, масу тари в кг та внутрішній об`єм у куб. м). Номер контейнера наноситься на всіх бічних стінках, даху та всередині. В Україні ці правила гармонізовані з міжнародними стандартами через ДСТУ ISO 6346:2022; опломбування: після завантаження вантажу контейнер повинен бути зачинений, закріплений дротом та опломбований вантажовідправником у встановленому порядку, про що в товарно-транспортній накладній (ТТН) робиться обов`язкова відмітка із зазначенням вмісту відтиску пломби (пункт 9.2 Правил № 363).
Аналогічні вимоги містяться у Правилах перевезень вантажів у спеціальних та спеціалізованих контейнерах, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 № 644, та національних стандартах ДСТУ ISO 668:2015 (Класифікація, розміри та характеристики) й ДСТУ ISO 1161:2015 (Технічні умови для кутових фітингів). Контейнер типу ISO є стандартизованою, незалежною від транспортного засобу одиницею, що має кутові фітинги для закріплення на шасі напівпричепа. Будь-яка зміна конструкції (наприклад, зрізання верху) позбавляє таку ємність статусу ISO-контейнера.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не заперечується факт належності напівпричепа за типом конструкції до контейнеровозів. 
Проте, суд зауважує, що саме по собі використання напівпричепа-контейнеровоза для перевезення вантажу є недостатнім для застосування пільгового ліміту у 44 тонни, якщо фактичне перевезення вантажу здійснювалося без використання саме контейнера.
Так, з наявних у матеріалах справи фотознімків автоматичної фіксації правопорушення судом апеляційної інстанції встановлено, що транспортний засіб, на якому зафіксовано перевищення вагових норм, перевозив вантаж в напівпричепі з високими бортами.
Разом з тим, позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять доказів перевезення на напівпричепі контейнеровозі контейнеру із відповідним маркуванням, а саме, нанесенням розпізнавального знаку, номеру контейнера; найменування власника контейнера; вантажності і маси тари контейнера, та іншої інформації відповідно до вимог Наказу №363. 
Також матеріали справи не містять будь-яких інших доказів щодо здійснення позивачем вантажного перевезення вантажу безпосередньо в контейнері, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача. 
Окремо, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимоги п.22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.
За мотивами позивача, у даному випадку відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб є спеціалізованим, вантажним, сідловим тягачем, який рухався з напівпричепом - контейнеровозом, тому розрахунок навантаження на осі має відбуватись із урахування того, що напівпричіп є контейнеровозом і відповідно до Правил дорожнього руху для контейнеровозів допускаються параметри з граничною відміткою по вазі в 44 тони.
Проте, слід зазначити, що сама лише наявність у позивача напівпричепа, який за реєстраційними документами є контейнеровозом, за відсутності фактичного перевезення на ньому сертифікованого та маркованого контейнера, не дає права на використання збільшеного ліміту маси. У такому випадку діє загальний норматив фактичної маси комбінованого транспортного засобу - не більше 40 тонн.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів, вказують на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнеру, з огляду на що фактична маса транспортного засобу позивача повинна була бути не більше 40 тон, що, в свою чергу, виключає легітимну мету застосування підвищеної норми маси у 44 тонни.
Таким чином, позивачем не доведено того, що перевезення вантажу відбувалось з використанням універсального контейнеру, з дотримання вимог законодавства щодо таких перевезень.
Виходячи з наведеного вище правового регулювання в контексті спірних відносин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність оскаржуваних постанов Укртрансбезпеки, неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права.
Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити. 
Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року у справі № 195/1855/25 - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 29.10.2025 серії АВ № 00008715, від 30.10.2025 серії АВ № 00008736, від 31.10.2025 серії АВ № 00008798 - відмовити повністю.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя -доповідач В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов