Справа № 629/2078/26
Номер провадження 2/629/1163/26 

РIШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченко Н.В., за участю секретаря Олексенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд, -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 13.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір №2107245933490, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 2000,00 грн., на умовах визначених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений договором. 14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір №2107342174925, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 3400,00 грн., на умовах визначених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений договором. 14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір №2107342169425, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 5900,00 грн., на умовах визначених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений договором. Товариство свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі. Однак відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитних договорів, у зв`язку з чим має заборгованість за Договором №2107245933490 від 13.03.2021 р., у розмірі 33086,80 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 31086,80грн.. За Договором №2107342174925 від 14.03.2021 р., у розмірі 56440,34 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3400,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 53040,34 грн.. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 29580,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3400,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26180,00 грн.. За Договором №2107342169425 від 14.03.2021 р., у розмірі 97940,59 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 92040,59 грн.. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі у розмірі 51330,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3400,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45430,00 грн.. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з відповідача становить 113996,80 грн.. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №1-12. Згідно умов даного договору та у відповідності до вимог чинного законодавства ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами №2107245933490, №2107342174925 та №2107342169425. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» згідно з договором про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитними договорами №2107245933490, №2107342174925 та №2107342169425. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
Ухвалою суду від 17.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін. 
10.04.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування заперечень зазначила, що позивач набув право вимоги за договором відступлення права вимоги, однак не надав належних, допустимих та достатніх доказів як отримання відповідачем кредитних коштів, так і набуття позивачем права вимоги у заявленому розмірі. На думку представника відповідача, матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують факт надання коштів відповідачу та розмір заборгованості. Надані позивачем документи не є первинними бухгалтерськими документами, а розрахунок заборгованості має односторонній характер і залежить виключно від волевиявлення позивача. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що рахунок, на який нібито були перераховані кредитні кошти, належить саме відповідачу. Також представник відповідача зазначила, що позивач не довів набуття права вимоги у заявленій до стягнення сумі 113 996,80 грн. Долучені позивачем відомості з реєстру боржників та витяги до договорів відступлення права вимоги підтверджують заборгованість лише на суму 73 140,00 грн, що не співвідноситься із заявленим розміром позовних вимог. Окремо представник відповідача звернула увагу на те, що заявлений розмір заборгованості є непропорційним до суми отриманої позики, не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, а також суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо недопустимості включення до договору несправедливих умов. Також відповідач заперечив проти нарахування процентів після закінчення строку кредитування, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн, представник відповідача зазначила, що такий розмір є явно завищеним, не відповідає складності справи, обсягу наданих послуг та критеріям реальності, необхідності й розумності адвокатських витрат. З огляду на викладене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
15.04.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подала відповідь на відзив, у якій просила відхилити заперечення відповідача та задовольнити позов. Зазначила, що кредитні договори укладені в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на зазначений ним номер телефону. На думку позивача, відповідач ідентифікував себе в інформаційній системі кредитодавця, заповнив необхідні анкетні дані, зазначив реквізити банківської картки та погодився з умовами договорів. Позивач вказав, що кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок, зазначений відповідачем у заявках на отримання кредиту, що підтверджується довідками ТОВ ФК «Вей фор пей». Відсутність банківських виписок позивач пояснив тим, що ні первісний кредитор, ні позивач не є банківськими установами та не мають доступу до інформації, яка становить банківську таємницю. Також представник позивача зазначила, що проценти нараховані в межах строку кредитування, визначеного договорами, а саме протягом 365 днів, відповідно до погоджених сторонами умов. На думку позивача, положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов договору не підлягають застосуванню, оскільки заявлені до стягнення суми є процентами за користування кредитом, а не штрафними санкціями. Крім того, позивач послався на те, що до позовної заяви додано договори факторингу та відступлення права вимоги з додатками, реєстри боржників, витяги з них, акти приймання-передачі та документи щодо оплати, які, на його думку, підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «Коллект Центр». Щодо витрат на правничу допомогу представник позивача зазначила, що їх розмір погоджений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» у межах договірних відносин, підтверджений належними доказами та не є предметом втручання відповідача. З огляду на викладене, представник позивача просила відзив відповідача не брати до уваги, а позовні вимоги задовольнити.
15.04.2026 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області за клопотанням представника позивача витребувано інформацію у АТ «Приват Банк».
16.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло заперечення щодо клопотання представника позивача про витребування доказів.
23.04.2026 через систему «Електронний суд» від представник позивача надійшли письмові пояснення в яких, просив задовільнити клопотання про витребування доказів та задовільнити позовну заяву.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
13.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №2107245933490, та відповідачу надано кредит у розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Згідно п.1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.
У додатку №1 до Кредитного договору Заява-Анкета зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 17 день з моменту отримання кредиту. Строк кредитування - 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 2000 грн та проценти у розмірі 680 грн. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом визначена сторонами з 13.03.2021.
Також, 13.03.2021 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у договорі № 2107245933490 від 13.03.2021.
14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №2107342174925, та відповідачу надано кредит у розмірі 3400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Згідно п.1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.
У додатку №1 до Кредитного договору Заява-Анкета зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 16 день з моменту отримання кредиту. Строк кредитування - 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 3400 грн та проценти у розмірі 1088 грн. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом визначена сторонами з 14.03.2021.
Також, 14.03.2021 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у договорі № 2107342174925 від 14.03.2021.
14.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №2107342169425, та відповідачу надано кредит у розмірі 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Згідно п.1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.
У додатку №1 до Кредитного договору Заява-Анкета зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 16 день з моменту отримання кредиту. Строк кредитування - 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 5900 грн та проценти у розмірі 1888 грн. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом визначена сторонами з 14.03.2021.
Також, 14.03.2021 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у договорі № 2107342169425 від 14.03.2021.
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у сумі 2000 грн., 3400 та 5900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача, яка була зазначена у договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту НОМЕР_6, що підтверджується довідками ТОВ «ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» про перерахування коштів, а саме 13.03.2021 року на суму 2000 грн., 14.03.2026 на суму 3400 грн. та 14.03.2021 року на суму 5900 грн.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №01-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Служба миттєвого кредитування» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 03.12.2021 до договору факторингу №01-12, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 : за кредитним договором № 2107245933490 в сумі 17440 грн., яка складається з: 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15440 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №2107342174925 в сумі 29580 грн., яка складається з: 3400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26180 грн. - заборгованість за відсотками та за кредитним договором №2107342169425 в сумі 51330 грн., яка складається з: 5900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 45430 грн. - заборгованість за відсотками.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 : за кредитним договором №2107342174925 в сумі 56440,34 грн., яка складається з: 3400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 53040,34 грн. - заборгованість за відсотками та за кредитним договором №2107342169425 в сумі 97940,59 грн., яка складається з: 5900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 92040,59 грн. - заборгованість за відсотками.
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Додатковою угодою №4 від 19.11.2024 до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, визначено, що узв`язку із виявленням технічної помилки (описки) Сторони вирішили внести зміни в Реєстри Боржників, що є Додатками до ДОГОВОРУ № 10-03/2023/01 ПРО ВІДСТУПЛЕННЯ (КУПІВЛЮ-ПРОДАЖ) ПРАВ ВИМОГИ від 10.03.2023 року
Відповідно до зміни в Реєстр боржників від 10.03.2023 до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 : за кредитним договором № 2107245933490 в сумі 17440 грн., яка складається з: 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15440 грн. - заборгованість за відсотками.
З проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №2107245933490вбачається, що станом на 10.03.2023 сума заборгованості становить 33086,80 грн., яка складається з: 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15440 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15646,80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
З проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №2107342174925вбачається, що станом на 10.01.2023 сума заборгованості становить 56440,34 грн., яка складається з: 3400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 26180 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 26860,34 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
З проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №2107342169425вбачається, що станом на 10.01.2023 сума заборгованості становить 97940,59 грн., яка складається з: 5900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 45430грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 46610,59 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Згідно інформації, яка надійшла до суду 19.05.2026 від АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-260504/75420-БТ від 08.05.2026, наданої на виконання ухвали суду від 15.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Ідентифікаційні дані власника картки: прізвище ім`я по батькові ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , серія та номер паспорта НОМЕР_4 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 , контакті дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) НОМЕР_5 . Номер телефону НОМЕР_5 знаходиться/знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 08.05.2026р.: фіксований номер телефону НОМЕР_5 . На рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 2000 UAH за період 13.03.2021-14.04.2021 р.: від 13.03.2021 р. На рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 3400 UAH за період 13.03.2021-14.04.2021 р.: від 14.03.2021 р. На рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 5900 UAH за період 13.03.2021-14.04.2021 р.: від 14.03.2021 р.
З виписки наданої АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду вбачається, що на платіжну карту № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 відбулися зарахування коштів: 13.03.2021 на суму 2000 грн, 14.04.2021 на суму 3400 грн. та 5900 грн.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З Договорів про надання фінансових послуг №2107245933490 від 13.03.2021 року, №2107342174925 від 14.03.2021 та №2107342169425 від 14.03.2021№1300724 від 12.02.2024, вбачається що їх укладено в електронній формі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).
Спору щодо укладення договору позики, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.
Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. 
Щодо твердження представника відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів перерахування коштів відповідачеві, суд не бере до уваги, оскільки матеріалами справи доведене протилежне. В матеріалах справи міститься витребована інформація про те, що відповідачеві було зараховано на платіжну картку грошові кошти.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Позивачем надано суду належні та допустимі докази, які підтверджують перехід права вимоги за договорами №2107245933490 від 13.03.2021 року, №2107342174925 від 14.03.2021 та №2107342169425 від 14.03.2021. 
Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунок заборгованості не спростував.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за договорами №2107245933490 від 13.03.2021 року в розмірі 2000 грн, №2107342174925 від 14.03.2021 в розмірі 3400,00 грн, та №2107342169425 від 14.03.2021 в розмірі 5900,00 грн., законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. 
Разом з тим, щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року, справа № 902/417/18, а також у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі № 679/1103/23.
Відсутність позову про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів (див. постанову Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23).
З розрахунку заборгованості за договором:
-№2107245933490 від 13.03.2021 року вбачається, що станом на 10.03.2023 сума заборгованості становить 33086,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 31086,80 грн. (заборгованість за відсотками більш ніж у п`ятнадцять разів перевищує заборгованість за основним боргом); 
-№2107342174925 від 14.03.2021 року вбачається, що станом на 10.03.2023 сума заборгованості становить 29580,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3400,00 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 26180,00 грн. (заборгованість за відсотками більш ніж у сім разів перевищує заборгованість за основним боргом);
-№2107342169425 від 14.03.2021 року вбачається, що станом на 10.03.2023 сума заборгованості становить 51330,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5900,00 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 45430,00 грн. (заборгованість за відсотками більш ніж у сім разів перевищує заборгованість за основним боргом).
З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки за договорами №2107245933490 від 13.03.2021 року в розмірі 2000 грн, №2107342174925 від 14.03.2021 в розмірі 3400,00 грн, та №2107342169425 від 14.03.2021 в розмірі 5900,00 грн. Всього 22600,00 грн.
Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 527,82 грн. 
При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В обґрунтування витрат на правову допомогу представником позивача надано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №26, відповідно до якої сторони погодили надання правових послуг, а саме надання усної консультації за дві години 4000 грн., складання позовної заяви за шість годин 18000 грн., письмова (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичяної довідки щодо судової практики) 3000 грн., та витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026, яким сторони погодили надання правових послуг Адвокатського об`єднання у відповідності до заявки на надання юридичної допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги - як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу. З матеріалів справи вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» надає правову допомогу ТОВ «Коллект Центр». Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 3 аркуші, більшість з яких посилання на норми законодавства, у позовній заяві відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для його зібрання.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264-265ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами №2107245933490 від 13.03.2021 року, №2107342174925 від 14.03.2026 року та №2107342169425від 14.03.2021 року, у розмірі 22600,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 527,82 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, будинок №, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя      Наталія ТКАЧЕНКО