ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2126/26	
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір
за позовом Приватного підприємства "Колбі", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. 
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська обл. 
про стягнення заборгованості у сумі 392 179 грн 14 коп. 
Суддя Рудь І.А.
Без повідомлення (виклику) учасників справи. 

СУТЬ СПОРУ:
Приватне підприємство "Колбі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 392 179 грн 14 коп., з яких: 373 860 грн 00 коп. - основний борг, 18 319 грн 14 коп. - інфляційні втрати.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару № 574/13/548ВО від 05.09.2025 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. 

Ухвалою суду від 24.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
29.04.2026 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, якою усунуто недоліки.

Ухвалою господарського суду від 04.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами. 

08.05.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на скрутне фінансове становище.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про закупівлю товару, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність часткових оплат, періоди прострочення виконання зобов`язань тощо. 

05.09.2025 між Приватним підприємством "Колбі", (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 574/13/548ВО (далі – договір а.с. 6-9) відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.
Постачальник зобов`язується поставити частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу: обладнання для контролю залізничного руху, код ДК 021:2015-3463 (запчастини до тепловозів) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).
Сума (ціна) договору, відповідно до специфікації №1 становить 615 990,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% -123 198,00 грн. Загальна сума становить 739 188,00 грн з урахуванням ПДВ 20% (п. 3.1 договору).
Покупець здійснює оплату отриманого товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів (п. 4.2 договору).
Згідно з п. 5.1 договору поставка товару партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках, підписаних працівниками Покупця. Термін поставки кожної партії товару протягом 14-ти календарних днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).
Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад покупця, вул. Залізнична, 1А, м. Жовті Води. Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010 (п. 5.2 договору).
Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4 договору).
Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2025, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 11.1 договору).
Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду (п. 11.2 договору).
Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11.3 договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 до договору, в якій погодили товар, що підлягає поставці на загальну суму 739 188 грн 00 коп. з ПДВ (а.с. 9 на звороті).
На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 373 860,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 14 на звороті – 19 на звороті). 
Господарський суд зазначає, що вказана видаткові накладні підписана сторонами без жодних зауважень чи заперечень.
Позивач вказує, що відповідач, в порушення умов договору, вартість поставленого товару своєчасно не оплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 373 860,00 грн, вказане і стало причиною виникнення спору.
Доказів оплати відповідачем нарахованого позивачем суми основного боргу в розмірі 373 860,00 грн. сторонами до матеріалів справи не надано.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про закупівлю товарів, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.
За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
За приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем в порушення умов договору своєчасно не сплачена вартість товару, поставленого позивачем за спірною видатковою накладною.
Отже, судом встановлено, що факт належного виконання умов договору позивачем в частині поставки товару за специфікацією № 1, наявною в матеріалах справи видаткових накладних, не спростовано відповідачем, підтверджується належними доказами.
З урахуванням умов п. 4.2. договору та норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати поставленого позивачем товару є таким, що настав.
Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 373 860,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 18 319,14 грн за період з жовтня 2025 року по березень 2026 року, які розраховані на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний неправильно, оскільки позивачем здійснено нарахування інфляційних витрат на загальну суму боргу у розмірі 373 860,00 грн, яка виникла, відповідно до умов п. 4.2 договору, лише 22.12.2025, на підставі чого, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у сумі 12 845,90 грн за загальний період з січня 2026 року по березень 2026 року.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 4 566,99 грн.
Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, код ЄДРПОУ 14309787) на користь Приватного підприємства "Колбі" (50065, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 35, код ЄДРПОУ 30442251) 373 860,00 грн – основного боргу, 12 845,90 грн – інфляційних втрат та 4 566,99 грн - витрат зі сплати судового збору, 
У решті позову відмовити.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 06.07.2026

Суддя І.А. Рудь