ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 червня 2026 року	Справа №160/4909/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), відповідач 2: Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною та скасування постанови

УСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач 2: Військова частина НОМЕР_3 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому позивач просить: 
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2026 року №2026-0105-2202-3402-3 відносно придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку надав ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_3 , яка проявилася в повному ігноруванні звернення адвоката Сініциної С.І. в інтересах військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо направлення останнього на повторний медичний огляд для визначення ступеня придатності. 
- зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_3 призначити повторний медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для визначення ступеня придатності до військової служби з урахуванням стану здоров`я та наявних медичних документів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що знаходиться з 2020 року на обліку з приводу психічного захворювання в Комунальному некормеційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської міської ради, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванніз приводу психіатричного діагнозу Ф41.2, постійно потребує медикаментозного лікування. 05.01.2026 був затриманий та доставлений для проходження ВЛК за адресою: АДРЕСА_4 . 05.01.2026 року без наявності медичних документів щодо його психічного стану, ВЛК винесено Довідку (постанову) 32026-0105-2202-3402-3 про його придатність до військової служби з діагнозом F41.2 замішений тривожний та депресивний розлад та його відразу було направлено до лав ЗСУ. 29.07.2025 він вже направлявся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення придатності до військової служби, однак ВЛК направили йогодо лікувальної установи для отримання висновку психіатра. Однак він не отримав висновок, оскільки захворів, а потім у січні 2026 його мобілізували. Психіатрична установа КНП «КЛШМД» ДМР підтвердила наявність у нього психіатричного захворювання, і той факт що він знаходився у лікарні на обліку.
Представник позивача зверталась до командування військової частини НОМЕР_3 із заявою про необхідність повторного проходження позивачем ВЛК для визначення ступеня придатності для військової служби. Однак відповіді не отримала. Оспорюваний висновок ВЛК базується на висновку психіатра та історії хвороби, але він таких документів на ВЛК не надавав. Вважає що його право під час проходження ВЛК порушено з урахуванням обставин, викладених у позові, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 06 березня 2026 року суд залишив позовну заяву без руху після відкриття та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. 
16 березня 2026 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків вказаних в ухвалі від 06 березня 2026 року.
Ухвалою від 18 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі №160/4909/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач ВЧ НОМЕР_3 , на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, 31.03.2026 року надіслав до суду письмовий відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що НОМЕР_6 постанову ВЛК не приймала. Адвокат не направляла запит щодо проведення повторного ВЛК на офіційну адресу ВЧ НОМЕР_3 , не сформувала належним чином оформлений ордер, а використала ордер який вже формувала для іншої установи та адвокатський запит датований днем подання позову. Таким чином вимоги щодо визнання бездіяльності відповідача ВЧ НОМЕР_3 безпідставні. Повідомив, що позивач з 10.03.2026 року знаходиться на лікуванні у ВЧ НОМЕР_7 з діагнозом: змішаний тривожний та депресивний розлад. 
28.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 просить в задоволені позову відмовити. Зазначає, що групою оповіщення разом із працівниками поліції позивач 05.01.2026 року був доставлений до відповідача. Відповідно до алгоритму позивача було доставлено до Обласного мобілізаційного центрального пункту №1 за адресою: АДРЕСА_4 для проходження ВЛК. Оскільки 05.01.2026 черговою ВЛК була при ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до п.74-1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, направлення на проходження ВЛК позивачу було сформовано в електронній формі за допомогою ЄДРПВР ІНФОРМАЦІЯ_4 . 05.01.2026 позивачем пройдено ВЛК на направлено для проходження військової служби . Наголосив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, такою що вже відбулась, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічні правові висновки містяться у постанові ВС від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23 при розгляді подібних до спірних правовідносин. 
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
05.01.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов медичний огляд Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якого, комісія визнала його придатним до віськової служби, та надала відповідну довідку від 05.01.2026 року №2026-0105-2202-3402-3.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії відповідача щодо проведення медичного огляду та прийняття формальної постанови військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся через свого представника зі скаргою до Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про проведенн повторної ВЛК, проте відповіді не отримав. 
Не погоджуючись з діями відповідача щодо не направлення позивача на повторне проходження ВЛК, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві та доводам відповідача та третьої особи викладеним у відзиві на позовну заяву, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентованоЗаконом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ(зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно достатті 1 Закону № 2232-ХІІзахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третястатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьомастатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань організовують проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів відповідно доПостанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 №154.
Згідно з частиною дев`ятоюстатті 1 Закону № 2232-ХІІщодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави,- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятоїстатті 1 Закону № 2232-ХІІгромадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, обєднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини десятоїстатті 2 Закону № 2232-ХІІз метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи,наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі за текстом - Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 військово- лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно доПорядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року№ 360«Про затвердження та скасування національних класифікаторів (абз. 2 п.3.2 глави 3 Розділу ІІ Положення №402).
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», «Обмежено придатний до військової служби».
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово- лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Згідно із п.2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п.п.2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Суд зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, оскільки це потребує спеціальних знань медицини.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12.02.2021 року у справі № 820/5570/16.
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2026 року № 32026-0105-2202-3402-3 позивача за наслідками проведеного медичного огляду визнано придатним до військової служби.
Суд оцінку медичним висновкам, викладеним в цій довідці, не дає, оскільки це поза межами його компетенції.
Водночас під час розгляду справи суд установив порушення відповідачем процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів.
До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.
Як зазначає позивач, ВЛК, визнаючи його стан «придатним до військової служби», в оскаржуваній довідці послалася на наявність у позивача хвороби з діагнозом F41.2.
Положення № 402 містить Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, які є медичними стандартами разом з клінічними протоколами, додержання яких лікарями військово-лікарської комісії є обов`язковими.
Для встановлення діагнозу у позивача стосовно придатності до військової служби лікарі ВЛК повинні були провести відповідні клінічні та рентгенологічні дослідження, що були б підставою для встановлення діагнозу і віднесення відповідно його до того чи іншого пункту статті 23 графи ІІ Розкладу хвороб.
Проте з матеріалів справи не видно, що під час огляду позивача з метою встановлення йому діагнозу та ступеню порушеннями функцій проводилися відповідні діагностичні заходи, що суперечить пунктам 3.4., 3.5 Положення № 402 та не відповідає п. 1.1. Розділу ІІ Положення № 402.
Доказів протилежного відповідачі суду не надали.
ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 зобов`язана дослідити результати досліджень, що зазначені у Порядку № 402, як обов`язкові до проведення, і внести дані до картки обстеження позивача, зокрема інформацією про дату, вид, результати обстеження, чого зроблено не було.
Слід зазначити, що чинним законодавством на час прийняття спірного рішення ВЛК не спрощено процедуру проведення медичного огляду. 
Наведене вище доводить, що неповний медичний огляд позивача на ВЛК є формальним та порушує процедуру проведення медичного обслідування, що в своїй сукупності підтверджує протиправність оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 2ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Фактично спірне рішення прийнято необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), не прийнято та не відповідає ч. 2ст. 2 КАС України.
Таким чином, суд погоджується із доводами представника позивача, що огляд позивача проведений лікарями військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 з порушеннями Положення № 402, тому постанова у формі довідки військово-лікарської комісії від 05.01.2026 року № 32026-0105-2202-3402-3 є необґрунтованою, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Враховуючи правові висновки викладені у постанові ВС від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, що мобілізація - це завершена процедура, і саме по собі скасування окремих етапів не завжди відновлює попередній стан. Тому належним та ефективним способом відновлення порушеного права буде визнання протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_3 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 направити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на повторне проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженогонаказом Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1331,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 02.03.2026 року № 2.553670177.1. 
Суд з огляду на частину задоволених позовних вимог, вважає що сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1331,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).
Керуючись ст. 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), відповідач 2: Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії від 05.01.2026 року, винесену ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), на підставі якої було оформлено довідку військово-лікарської комісії № 32026-0105-2202-3402-3 від 05.01.2026 р.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не розгляду скарги про направлення на повторний медичний огляд ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 направити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на повторне проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби, із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженогонаказом Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402.
У задоволенні решти вимог позивача - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1331,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук