ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"05" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5053/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.
за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.
розглянувши у судовому засіданні справу №916/5053/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Багіра-Трейд Плюс” (67652, Одеська область, Одеський район, Мирненська сільрада, Комплекс будівель та споруд №8, код ЄДРПОУ 43392011);
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11-А, каб. №8, код ЄДРПОУ 40308189);
про стягнення 11 973,00 грн 

за участю представників сторін:
від позивача: Чижов В. А.;
від відповідача: не з`явився;
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Багіра-Трейд Плюс” звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” 11 973,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю “Багіра-Трейд Плюс” посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” умов укладеного між сторонами договору поставки №40 від 13.10.2023 щодо поставки товару (далі – договір поставки).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
22.12.2025 суд відкрив провадження у справі № 916/5053/25, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 19.01.2026 о 15:00.
19.01.2026 за вх№ 1799/26 господарський суд одержав від позивача клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» копію примірника договору поставки № 40 від 13.10.2023.
В судовому засіданні 19.01.2026 без участі представників сторін, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, про відкладення судового засідання на 12.02.2026 о 14:45, із викликом учасників справи у судове засідання.
У судовому засіданні 12.02.2026 за участю представника позивача, суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 02.03.2026 о 09:10, із викликом учасників справи у судове засідання.
12.02.2026 суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11-А, кабінет № 8, код ЄДРПОУ - 40308189,) належним чином засвідчену копію примірника договору поставки № 40 від 13.10.2023 року.
02.03.2026 за вх№ 7192/26 господарський суд одержав від позивача клопотання про відкладення судового засідання.
02.03.2026 судове засідання не відбулось через оголошення системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 суд призначив судове засідання на 23.03.2026 о 09:30.
23.03.2026 за вх№ 9921/26 господарський суд одержав від позивача клопотання про застосування заходу процесуального примусу в якому просить застосувати захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання посадовими (відповідними) особами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» ухвали Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 у справі № 916/5053/25 про витребування доказів та повторно витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» копію примірника договору поставки № 40 від 13.10.2023.
У судовому засіданні 23.03.2026 за відсутності представників сторін, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою відклав судове засідання на 20.04.2026 о 15:40, із викликом учасників справи у судове засідання.
20.04.2026 за вх№ 13532/26 господарський суд одержав від позивача клопотання про застосування заходу процесуального примусу в якому просить застосувати захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання посадовими (відповідними) особами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» ухвали Господарського суду Одеської області від 12.02.2026 у справі № 916/5053/25 про витребування доказів та повторно витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» копію примірника договору поставки № 40 від 13.10.2023.
У судовому засіданні 20.04.2026 за відсутності представників сторін, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою відклав судове засідання на 05.05.2026 о 11:30.
У судовому засіданні 05.05.2026, за участю представника позивача, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача
Унаслідок неналежного виконання з боку відповідача зобов`язань щодо поставки товару, розмір заборгованості за непоставлений товар за період з 01.03.2024 - 17.12.2025 складає 6 766,59 грн.
Також позивач нарахував відповідачу 1 340,59 грн інфляційного збільшення, 364,93 грн 3% річних, 3 501,68 грн штрафних санкцій.

Обставини справи встановлені судом 
13.10.2023 між ТОВ «Багіра-Трейд Плюс» (Позивач, Покупець) та ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» (Відповідач, Постачальник) був укладений договір поставки.
За період з березня 2024 року по грудень 2024 року відповідач згідно з видатковими накладними № 0010/1000115 від 31.03.2024, № 0010/1000250 від 30.04.2024, № 0010/1000428 від 31.05.2024, № 0010/1000596 від 30.06.2024, № 0010/1000839 від 31.07.2024, № 0010/1000982 від 31.08.2024, № 0010/1001221 від 30.09.2024, № 0010/1001370 від 31.10.2024, № 0010/1001566 від 30.11.2024, № 0010/1001775 від 31.12.2024, які містять посилання на договір поставки № 40 від 13.10.2023, поставив позивачу товар. 
За період з березня 2024 року по грудень 2024 року платіжними інструкціями № 219 від 05.03.2024 на суму 43 200,00 грн, № 256 від 15.03.2024 на суму 45 600,00 грн, № 338 від 09.04.2024 на суму 3 060,00 грн, № 361 від 16.04.2024 на суму 19 890,00 грн, № 473 від 15.05.2024 на суму 19 208,30 грн, № 532 від 31.05.2024 на суму 19 188,10 грн, №и 586 від 14.06.2024 на суму 18 498,40 грн№ 621 від 20.06.2024 на суму 5 248,95 грн№ 657 від 03.07.2024 на суму 14 389,65 грн№ 702 від 16.07.2024 на суму 21 254,32 грн№ 804 від 15.08.2024 на суму 19 313,70 грн№ 857 від 03.09.2024 на суму 18 318,90 грн№ 915 від 17.09.2024 на суму 18 808,80 грн№ 1003 від 01.10.2024 на суму 19 826,10 грн, № 1062 від 15.10.2024 на суму 14 867,10 грн, № 1087 від 22.10.2024 на суму 4 722,40грн, №1123 від 31.10.2024 на суму 17 953,80 грн№ 1187 від 15.11.2024 на суму 17 136,50 грн№ 1251 від 29.11.2024 на суму 17 136,50 грн№ 1313 від 17.12.2024 на суму 13 227,55 грн позивач перерахував на рахунок відповідача оплату за товар.
14.06.2025 позивач засобами поштового зв`язку на адресу відповідача направив претензію вих. № 14/06 з вимогою сплатити борг у сумі 6 766,59 грн протягом семи календарних днів з дня отримання даної претензії та повідомив про те, що у разі несплати вищевказаного боргу, Покупець звернеться до суду з відповідною позовною заявою про стягнення боргу та суми штрафних санкцій. 
Порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної поставки товару стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором поставки.

Висновки суду
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Як видно з матеріалів справи, позивач в обґрунтування позову посилається на укладення 13.10.2023 між позивачем та відповідачем договору поставки №40.
Однак в матеріалах справи договір поставки відсутній.
Позивач вказує, що ним був втрачений вказаний договір.
Під час розгляду справи, за клопотанням позивача суд, ухвалами від 12.02.2026, від 23.03.2026 витребував у відповідача належним чином засвідчену копію примірника договору поставки. 
Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду належним чином засвідчену копію примірника договору поставки.
Натомість в матеріалах справи містяться докази здійснення позивачем передоплати за товар, а саме: платіжні інструкції № 219 від 05.03.2024 на суму 43 200,00 грн, № 256 від 15.03.2024 на суму 45 600,00 грн, № 338 від 09.04.2024 на суму 3 060,00 грн, № 361 від 16.04.2024 на суму 19 890,00 грн, № 473 від 15.05.2024 на суму 19 208,30 грн, № 532 від 31.05.2024 на суму 19 188,10 грн, №и 586 від 14.06.2024 на суму 18 498,40 грн№ 621 від 20.06.2024 на суму 5 248,95 грн№ 657 від 03.07.2024 на суму 14 389,65 грн№ 702 від 16.07.2024 на суму 21 254,32 грн№ 804 від 15.08.2024 на суму 19 313,70 грн№ 857 від 03.09.2024 на суму 18 318,90 грн№ 915 від 17.09.2024 на суму 18 808,80 грн№ 1003 від 01.10.2024 на суму 19 826,10 грн, № 1062 від 15.10.2024 на суму 14 867,10 грн, № 1087 від 22.10.2024 на суму 4 722,40 грн, №1123 від 31.10.2024 на суму 17 953,80 грн№ 1187 від 15.11.2024 на суму 17 136,50 грн№ 1251 від 29.11.2024 на суму 17 136,50 грн№ 1313 від 17.12.2024 на суму 13 227,55 грн.
Крім того в матеріалах справи наявні видаткові накладні, підписані обома сторонами про поставку позивачу товару, а саме: видаткові накладні № 0010/1000115 від 31.03.2024, № 0010/1000250 від 30.04.2024, № 0010/1000428 від 31.05.2024, № 0010/1000596 від 30.06.2024, № 0010/1000839 від 31.07.2024, № 0010/1000982 від 31.08.2024, № 0010/1001221 від 30.09.2024, № 0010/1001370 від 31.10.2024, № 0010/1001566 від 30.11.2024, № 0010/1001775 від 31.12.2024, які містять посилання на договір поставки. 
Тобто, як видно з матеріалів справи між позивачем та відповідачем велася господарська діяльність.
Станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач не поставив позивачу товару на суму 6 766,59 грн. 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).
Станом на день розгляду справи відповідачем не надано належних доказів поставки товару та доказів, які спростовують позовні вимоги.
Суд, враховуючи всі наявні докази в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості 6 766,59 грн. 
Крім того позивач заявив також до стягнення пеню у сумі 3 501,68 грн.
В позовній заяві позивач зазначає, що заявлені до стягнення пеня та штраф позивачем нараховано на підставі п.4.1 договору поставки № 23 від 01.07.2021.
Вказане посилання суд не бере до уваги, оскільки позовні вимоги про стягнення боргу заявлені за договором поставки, який, як було зазначено вище, відсутній в матеріалах справи.
У ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено принцип диспозитивності господарського судочинства та засвідчено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За клопотанням позивача, суд ухвалами від 12.02.2026, від 23.03.2026 витребував у відповідача примірник договору № 40 від 13.10.2023.
Однак, станом на день розгляду справи договір поставки в матеріалах справи відсутній.
Пунктом 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Враховуючи відсутність в матеріалах справи договору поставки, у суду відсутні можливості з`ясувати яку саме відповідальність сторони передбачили за порушення його умов, тобто, які саме штрафні санкції та їх кількісне або процентне співвідношення передбачені договором.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 3 501,68 грн.
Також позивач заявив до стягнення 1 340,59 грн інфляційного збільшення, 364,93 грн 3% річних.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.
Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних зазначає таке.
В своєму розрахунку позивач вказує період нарахування з 01.03.2024 по 17.12.2025, посилаючись на договір поставки щодо строків оплати і поставки товару.
Однак такий розрахунок суд не бере до уваги, оскільки як вже було зазначено вище в матеріалах справи відсутній договір поставки, в якому визначені умови оплати та поставки товару.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В матеріалах справи наявна претензія вих. № 14/06 від 14.06.2025, яку позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача з вимогою сплатити борг у сумі 6 766,59 грн протягом семи календарних днів з дня отримання даної претензії.
Враховуючи умови ст. 530 ЦК України, прострочення виконання зобов`язань за претензією у відповідача почало з 20.06.2025 (початок нарахування 3% річних та інфляційних).
Суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних за період з 20.03.2025 по 17.12.2025 (останній день перед звернення до суду з даним позовом), дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача належить 3% річних у сумі 100,66 грн та інфляційні витрати у сумі 95,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
За приписами ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 760,65 грн.
Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11-А, каб. №8, код ЄДРПОУ 40308189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Багіра-Трейд Плюс” (67652, Одеська область, Одеський район, Мирненська сільрада, Комплекс будівель та споруд №8, код ЄДРПОУ 43392011) 6 766,59 грн основного боргу, 100,66 грн 3% річних, 95,00 грн інфляційних витрат, 1 760,65 грн витрат по сплаті судового збору.
3. У задоволенні решти позову відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 06 травня 2026 р.

Суддя Т.Г. Деркач