Справа № 626/1910/26
Провадження № 1-кп/626/295/2026 

БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області

В И Р О К
Іменем України 
  
09 червня 2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026226080000054 від 09.05.2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколо-Комишувата Красноградського району Харківської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, - 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.05.2026 близько о 23 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в гостях у знайомого у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклої конфліктної ситуації вступив у словесну суперечку з ОСОБА_4 .
У ході зазначеного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 один удар скляною пляшкою з-під алкогольного напою, яка знаходилася на столі під час застілля, у ділянку голови останнього, внаслідок чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани волосистої частини голови, яка згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) згідно п.п. 2.3.1 а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_6 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
До обвинувального акту долучено заяву потерпілого ОСОБА_4 від 01.06.2026 року, в якій останній зазначив, що він згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами, зміст яких йому роз`яснено, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, не заперечує проти розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
Обвинуваченим ОСОБА_3 надано письмову заяву, в якій останній зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України він беззаперечно визнає, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Також у заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; він обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджено підписом в заяві обвинуваченого захисником ОСОБА_6 . 
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При дослідженні даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 є працездатною особою, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря – нарколога та лікаря – психіатра не перебуває.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено. 
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, його ставлення на наслідків скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки вважає, що таке покарання є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання  у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Відповідності до частини 1статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя