Справа № 127/938/26
Провадження 2/127/158/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/938/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 12.01.2026 року і мотивований тим, що 07.08.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем згідно вимог ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений договір про надання кредиту № 491008843, банк надав позичальнику кредит в сумі 39 713, 16 грн. на 48 місяців на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 39, 90 %.
Умови договору банк виконав у повному обсязі, відповідач умов договору не виконав, кредитних коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Як зазначає позивач, станом на 20.09.2021 року заборгованість відповідача складається з з тіла кредиту – 36 500, 18 грн., заборгованості по відсотках – 21 075, 83 грн.
20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами та позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором від № 491008843 від 07.08.2019 року.
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 811,65 грн., а також судові витрати: судовий збір в розмірі 3 328 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9 200 грн. 
Ухвалою від 21.01.2026 року було прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі.
Представник позивача – адвокат Плачинда К.О. (довіреність від 18.03.2025 року) в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутності. 
10.03.2026 року позивач подав відповідь на відзив.
Представник відповідача – адвокат Мельник А.П. (ордер серії АВ № 1271556 від 06.02.2026 року, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/02/2026 від 01.02.2026 року, яким повноваження адвоката не обмежуються), позов не визнав, підтримав відзив на позовну заяву. Вважає позов не доведеним, таким, що задоволенню не підлягає, Випискою по рахунку не доведено, що рахунок належить відповідачу ОСОБА_1 і він на свій рахунок отримував кредитні кошти. До того ж виписка по рахунку не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує зарахування коштів. Також позивачем не доведено, що відповідач підписував оферту на укладення угоди про надання кредиту, графік платежів і паспорт споживчого кредиту. До правоохоронних органів щодо договору від 07.08.2019 року відповідач не звертався. Про перехід права вимоги відповідач не знав, тому і не зобов`язаний виконувати умови договору.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що 07.08.2019 року позичальник – ОСОБА_1 підписав оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491008843 в АТ «Альфа-Банк», в якій погодили умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту – 38 713,16 грн, із процентною ставкою (фіксованою) – 39, 90 %, на строк – 48 міс.
Згідно письмової оферти ОСОБА_1 зазначив, що кредит просить надати для повернення кредитної заборгованості за договором № 6306305965 від 22.05.2017 року в розмірі 39 713, 16 грн. шляхом переказу на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».
Підписанням цієї оферти відповідач беззаперечно підтвердив, що перед укладенням Угоди ознайомлений у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. В додатку № 1, що є невід`ємною частиною угоди, пропонував визначити: детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів, сплати процентів за його користування, суми комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Всі відносини між ним та банком, що не врегульовані Угодою, пропонував врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в угоді і є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція яких розміщена на сайті банку www.alfabank.com.ua.
Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту.
Умови споживчого кредиту зафіксовані банком та ОСОБА_1 у паспорті споживчого кредиту, яким, крім того, передбачено загальні витрати за кредитом – 40 318, 49, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк кредитування – 80 031, 65 грн., реальна річна процентна ставка – 47, 97 %.
Сторонами погоджено графік платежів для погашення заборгованості за кредитом № 491008843 від 07.08.2019 року, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки: 48 платежів, з 08.09.2019 року по 08.08.2023 року (по 1 667, 33 грн. щомісяця).
Згідно наданої виписки сума 39 713,16 грн. була зарахована на рахунок ОСОБА_1 08.08.2019 року.
Умови договору банк виконав у повному обсязі, відповідач умов договору не виконав, кредитних коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Станом на 20.09.2021 року заборгованість складає 57 576,01 грн. 
Вказана сума складається з тіла кредиту – 36 500,18 грн., заборгованості по відсотках – 21 075, 83 грн.
20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладений договір факторингу № 3, оплачений платіжним дорученням № 559 від 20.09.2021 року, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами та згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 року до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року, витягу з реєстру боржників, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором від № 491008843 від 07.08.2019 року на загальну суму 57 576, 01 грн. (в т.ч. тіло кредиту – 36 500, 18 грн., заборгованість по відсотках – 21 075, 83 грн.).
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 07.08.2019 року кредитного договору № 491008843, отримання позичальником кредитних коштів – 39 713, 16 грн. та переходу права вимоги.
Також з наданої виписки вбачається, що ОСОБА_1 систематично здійснювались погашення за кредитним договором № 491008843 в різних сумах, тому твердження представника відповідача щодо неукладення договору і відсутності доказів отримання суми кредиту є безпідставним.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був спростований відповідачем та виписки по особовому рахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від № 491008843 від 07.08.2019 року станом на 20.09.2021 року складає 57 576,01 грн. (в т.ч. тіло кредиту – 36 500,18 грн., заборгованість по відсотках – 21 075, 83 грн.).
Позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості в сумі 55 811,65 грн. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На день розгляду справи судом заборгованість не погашена, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 491008843від 07.08.2019 року в межах заявлених вимог в загальному розмірі 55 811,65 грн. 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір сумі 3 328 грн., сплата якого підтверджена платіжними інструкціями від 18.12.2025 року та від 15.01.2026 року.
Крім того, позивач заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 9 200 грн.
До позовної заяви додано договір, укладений із адвокатом Литвиненко О.І. про надання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року. Документом, що підтверджує надання адвокатом послуг є акт приймання-передачі наданих послуг (п.1.4). Згідно п. 3.1, вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого часу на надання послуг становить 2 000 грн. без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у акті приймання-передачі наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Клієнт зобов`язується оплачувати адвокату усі додаткові витрати, пов`язані з виконанням даного договору (витрати на відрядження, отримання довідок та ін.) (п.3.4).
Згідно акту № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року, адвокат Литвиненко О.І. надав, і клієнт прийняв юридичні послуги відповідно договору про надання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» правничої допомоги від 03.07.2024 року у справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вартість послуг адвоката – 9 200 грн. 
До матеріалів позову додано платіжну інструкцію № 2739 від 10.06.2025 року про сплату 9 200 грн. адвокату Литвиненко О.І. згідно договору № 03-07/24 від 03.07.2024 року.
Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. 
Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 512, 514, 526, 625, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 401008843 від 07.08.2019 року в загальному розмірі 55 811 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 65 грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Учасники справи:
-позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», 03035 м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ЄДРПОУ 40340222
- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 

Повне судове рішення складене 25 травня 2026 року.

Суддя: