ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2360/25  Номер провадження 22-ц/814/1810/26	Головуючий у 1-й інстанції Дряхлов Є.О.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Пікуля В.П.,
при секретарі Ванди А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2025 року (повний текст рішення складено 24 грудня 2025 року)
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 про оголошення особи померлою

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву обґрунтовувано тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням військ держави-агресора не територію України чоловік заявниці був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в званні старшого солдата.
В серпні 2023 заявником отримано сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.08.2023 № 10/3695 про те, що її чоловік ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірний Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті 09.08.2023.
За результатами проведеного військовою частиною НОМЕР_1 службового розслідування складено Акт службового розслідування від 19.09.3023, згідно якого визнано, що старший солдат ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісті 09.08.2023 за особливих обставин під час виконання бойового розпорядження поблизу н.п. Новоселівське, Луганської області.
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії рф проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. 
Просила оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за особливих обставин під час виконання БР 44ОМБР від 02.08.2023 № 64к/198 дск поблизу населеного пункту Новоселівське Луганської області.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про оголошення померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено без задоволення.
Судові витрати у справі у виді судового збору віднесено на рахунок держави.

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржила  ОСОБА_1 . Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її заяву задовольнити.
В апеляційних скаргах посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців. Зазначає, що вона позбавлена можливості увічнити пам`ять загиблого чоловіка та провести всі належні для цього процедури та обряди. Оголошення її чоловіка померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявниці, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2023 між заявницею та ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 04.05.2023.
25.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. № 10/3695 заявниці було направлено сповіщення про те, що старший солдат ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірний Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу, і незалежність, зник безвісти 09.08.2023.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1416 від 17.09.2023 було призначено службове розслідування по факту зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 .
За результатами проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 19.09.2023 Заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено Акт службового розслідування.
Згідно п. 2 Акту службового розслідування військовослужбовець військової служби по мобілізації стрілець-снайпер 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, освіта середня, 23.01.2023 мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно висновків Акту службового розслідування 09.08.2023 старший солдат ОСОБА_2 , безвісти зник в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Новоселівське, Луганської області. Місце знаходження старшого солдата ОСОБА_2 на даний час невідоме. Відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» старшого солдата ОСОБА_2 слід кваліфікувати як зниклого безвісти за особливих обставин. Ознак добровільної здачі в полон старшим солдатом ОСОБА_2 , самовільного залишення місця служби або дезертирства не виявлено.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 459 від 02.10.2023 службове розслідування звершено, визнано, що старший солдат ОСОБА_2 , 09.08.2023 зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від № 94 від 02.08.2023 поблизу н.п. Новоселівське, Луганської області.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Надаючи тлумачення реченню другому частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку, Велика Палата Верхового Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила таке:
- словосполучення «від дня закінчення воєнних дій» потрібно розуміти, як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України;
- встановлення такого строку дозволяє зменшити імовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою;
- строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, і відповідає меті законодавчого регулювання - забезпечення справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах (див.: пункти 70 - 72).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наголошувала на тому, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення.
Водночас шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, у тому числі в разі зміни статусу територій з «території активних бойових дій» на «території можливих бойових дій» або «тимчасово окуповані рф території України».
Аналогічні правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у пункті 53 ухвали від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» с. Берестове Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області є територією можливих бойових дій з 21.10.2022 по 01.07.2023, територією активних бойових дій з 24.02.2022 по 27.02.2022 та з 09.09.2022 по 21.10.2022, територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 01.07.2023 по 16.07.2024, територією тимчасово окупованою Російською Федерацією з 27.02.2022 по 09.09.2022 та з 17.07.2024.
Враховуючи, що  ОСОБА_2 зник безвісті 09.08.2023, шестимісячний строк встановлений статтею 46 ЦК України слід обраховувати з 16 липня 2024 року. Тобто на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про оголошення особи померлою шестимісячний строк вже настав.
Однак, при розгляді заяви колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю.
У постанові від 20 травня 2026 року у справі № 761/23941/24 Верховний Суд зазначив, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи див. постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23).
При вирішенні цієї категорії справ у розпорядженні суду мають бути належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або наявність суперечностей у доказах, поданих заявником та/або заінтересованими особами на підтвердження відповідних обставин, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 та від 04 червня 2025 року в справі № 591/11696/23).
Ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів у їх сукупності. Такими доказами можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків (очевидців подій), фото- відеоматеріали з місця події тощо.
Тобто, для вирішення судом питання про оголошення фізичної особи померлою визначальною є наявність у матеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності дозволять суду зробити обґрунтований та вірогідний висновок про смерть такої особи за певних обставин.
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частини 2 статті 46 ЦК України передбачає можливість оголошення особи померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій і тільки з урахуванням конкретних обставин справи особа може бути оголошеною померлою до спливу цього строку.
Тоді як, надаючи оцінку обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам колегія суддів звертає увагу, що вони не місять жодної інформація, яка б свідчила про можливість встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 . 
Так при проведені службового розслідування не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для припущення про смерть особи. Заявником не заявлялося клопотання про допит свідків, які б могли надати інформацію щодо зникнення безвісти ОСОБА_2 , не надано фото- відеоматеріали з місця події, а також не вказано про наявність інформації, яка б могла свідчити про смерть особи встановленої у кримінальному провадженні.
Крім того, як вже зазначалося строк передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України обраховується з моменту від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи тобто в даному випадку з 16 липня 2024 року. Тоді як заявниця звернулася до суду у жовтні 2025 року тобто до закінчення встановленого дворічного строку, що також свідчить про відсутність такої обставини, як «тривала безвісна відсутність».
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про недоведеність факту наявності достатніх обставин, які б давали можливість припустити, що на момент розгляду справи ОСОБА_2 немає в живих. Зважаючи на зазначене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заява ОСОБА_1 про оголошення особи померлим не підлягаю задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2026 року.

Головуючий     О.В. Чумак 

Судді     Ю.В. Дряниця

В.П. Пікуль