СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Харків Справа №922/3925/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,
за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,
за участю представників:
позивача – Барабицька Я.М. (адвокат), довіреність №4 від 06.10.2025 року, посвідчення №1702 від 27.06.2017 року;
відповідача – Ткаченко С.В. (самопредставництво), витяг з ЄДР, посадова інструкція, посвідчення №2922 дійсне до 31.12.2025 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» (вх.№690Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3925/25,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» (вул. Короленківська, буд.3, офіс 702-6, м. Київ, 01033),
до Харківської міської ради (м-н Конституції, 7 м. Харків, 61003),
про оформлення права користування майном, визнання укладеною додаткову угоду,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, в якому просило оформити право користування земельною ділянкою та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки у м. Харкові по проспекту Льва Ландау 241-Б з кадастровим номером 6310137500:02:043:0062 між Харківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» (орендар) строком на 5 років до 01.09.2030 року на тих самих умовах, які були викладені в договорі оренди земельної ділянки між Харківською міською радою та ТОВ «Род-Ник Інвест» (код 40455555), в редакції наведеній у прохальній частині позову.
Судові витрати (оплата судового збору в розмірі 3028,00 грн та послуги адвоката в розмірі 36000,00 грн) при поданні даної позовної заяви позивач просив стягнути з Харківської міської ради на свою користь.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3925/25 (повний текст складено 16.03.2026 року, суддя Усата В.В.) у позові відмовлено повністю.
Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3935/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, фактично відійшов від встановлених раніше судом обставин, а також допустив істотне викривлення правової природи спірних правовідносин, ототожнивши процедуру пролонгації договору оренди земельної ділянки шляхом укладення додаткової угоди із процедурою поновлення договору або укладення нового договору, що не відповідає змісту заявлених позовних вимог та фактичним обставинам справи.
Скаржник вважає неприпустимим нівелювання положень Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Положення Харківської міської ради «Про оренду землі в м.Харкові», не визнання в якості орендаря земельної ділянки позивача з одного боку і стягнення відповідачем орендних платежів вуалюючи їх «недоотриманими грошовими коштами в якості орендної плати» у вигляді безпідставно збережених коштів за час використання земельної ділянки за відсутності зареєстрованих похідних речових прав на земельну ділянку свідчать про прямо протилежну поведінку відповідача.
Апелянт наполягає на тому, відповідач не розглянув належним чином заяву позивача; не прийняв передбаченого Положенням рішення; не надав жодних належних доказів відмови; водночас продовжує вважати земельну ділянку такою, що використовується позивачем. Така поведінка створює стан правової невизначеності, хоча у позивача виникли не просто сподівання, а саме правомірні, захищені законом очікування щодо продовження строку користування земельною ділянкою.
Скаржник звертає увагу апеляційного суду що лист відповідача від 21.08.2025 року №7857/0/225-25 яким відповідач відмовляє в поновленні договору оренди та який оскаржується не є документом що підтверджує чи встановлює факт порушення скаржником земельного законодавства. Висновок та відмова суду з посиланням на вказаний лист є порушенням суду в частині неправильного застосування ним норм права, зокрема, Положення про оренду землі в м. Харкові від 17.04.2019 року, затвердженого Харківською міською радою рішенням 7 сесії 25 скликання, а саме п.3.5. так і рішення 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 19.08.2020 року №2236/20, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 126 Земельного кодексу України.
На переконання апелянта, під час перегляду справи слід врахувати, що сама Харківська міська рада, будучи власником земельної ділянки, протягом всього строку дії договору оренди: не вчиняла жодних дій щодо зміни цільового призначення земельної ділянки; не ініціювала відповідних процедур; не приймала жодних рішень з цього приводу. Отже, покладення на позивача негативних наслідків за відсутності будь-яких дій з боку відповідача суперечить принципу добросовісності. Закон не надає орендодавцю права вимагати зміни умов, які не є істотними, як умови поновлення договору. Тому посилання відповідача на необхідність зміни цільового призначення як підставу для відмови у поновленні договору є незаконним та таким, що суперечить ст. 15, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» на рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3925/25. Встановлено відповідачу строк протягом якого він має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3925/25.
Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи до електронного кабінету користувача у системі Електронний суд і доставлена їм 16.04.2026 року. 
17.04.2026 року матеріали справи №922/3925/25 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4894 від 30.04.2026 року), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивач надав відповідь на відзив (вх.№5125 від 05.05.2026 року), який досліджено та долучено до матеріалів справи
У судовому засіданні 11.05.2026 року протокольно оголошено перерву до 04.06.2026 року.
У судовому засіданні 04.06.2026 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Частиною 9 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі»).
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 19.08.2020 року №2236/20 ТОВ «Род-Ник Інвест» надано в оренду строком до 01.09.2025 року земельну ділянку комунальної власності площею 0,0162 га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0062) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування стаціонарного АГЗП по просп. Льва Ландау, 241-Б (пункт 30).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року та Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року у справі №922/851/24 Харківську міську раду було зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Род-Ник Інвест» до 01.09.2025 року.
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з пошуковим запитом: кадастровий номер земельної ділянки 6310137500:02:043:0062, обліковується запис про інше речове право – право оренди земельної ділянки ТОВ «Род-Ник Інвест» строком до 01.09.2025 року на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року у справі №922/851/24 (номер запису про інше речове право: 60899772; дата державної реєстрації: 18.07.2025 року).
Станом на сьогодні інше речове право – право оренди земельної ділянки ТОВ «Род-Ник Інвест» припинено в автоматичному режимі засобами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі.
Судом встановлено, що 25.07.2025 року ТОВ «Род-Ник Інвест» звернулось до Харківської міської ради із заявою (листом-повідомленням) №2107-25 (вх.№9941/0/3-25 від 25.07.2025 року) щодо поновлення договору оренди землі укладеного між Харківською міською радою та ТОВ «Род-Ник Інвест» на умовах, викладених у рішенні Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року у справі №922/851/24 з урахуванням змін внесених постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року у справі №922/851/24, на користування земельною ділянкою, площею 0,0162 га, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 241-Б (далі – договір оренди землі). 
До заяви позивачем було долучено наступні документи: проект додаткової угоди до договору оренди землі; копія рішення Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року у справі №922/851/24; копія постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року у справі №922/851/24; витяг з Державного земельного кадастру; витяг №НВ-9938766362025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; копія договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.09.2016 року №1605; копія відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №605774463101 від 05.10.2016 року; копія технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами; копія Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 31.10.2016 року №1718; копія відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1035204963 від 03.11.2016 року; копія технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами; копія довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи; копія заяви про проведення обстеження земельної ділянки, подана до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (вих.№1807-25 від 18.07.2025 року); копія статуту ТОВ «Род-Ник Інвест»; копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копія наказу про призначення директора ТОВ «Род-Ник Інвест».
31.07.2025 року до Харківської міської ради надійшла заява ТОВ «Род-Ник Інвест» від 30.07.2025 року №3007-25-1 (вх.№10219/0/3-25 від 31.07.2025 року), в доповнення до заяви ТОВ «Род-Ник Інвест» від 25.07.2025 року №2107-25, разом з якою надано наступні документи: копія витягу з Державного реєстру речових прав №437332110 від 29.07.2025 року; копія довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 24.07.2025 року №25135/АП/26-15-50-03-04-Е; витяг №НВ-9938766362025 від 10.02.2025 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; довіреність.
За дорученням керівництва міської ради, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради розглянуто листи ТОВ «Род-Ник Інвест» від 25.07.2025 року №2107-25 (вх.№9941/0/3-25 від 25.07.2025 року) та від 30.07.2025 року №3007-25-1 (вх.№10219/0/3-25 від 31.07.2025 року) і надано відповідь листом від 21.08.2025 року №7857/0/225-25, яким повідомлено ТОВ «Род-Ник Інвест» про те, що Харківська міська рада заперечує проти продовження строку дії договору оренди землі від 18.11.2024 року, визнаного укладеним між Харківською міською радою та ТОВ «Род-Ник Інвест» рішенням Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року, в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року у справі №922/851/24, на користування земельною ділянкою, площею 0,0162 га, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 241-Б (номер запису про інше речове право: 60899772; дата державної реєстрації: 18.07.2025 року).
Підставою заперечень щодо поновлення строку дії договору оренди землі слугувало порушення ТОВ «Род-Ник Інвест» норм чинного законодавства, зокрема, статті 96 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель», внаслідок використання земельної ділянки, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, для експлуатації та обслуговування стаціонарної ГАЗС, оскільки вид використання земельної ділянки, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, не відповідає виду цільового призначення 12.08 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій». 
Вказаний лист від 21.08.2025 року №7857/0/225-25 був отриманий позивачем, про що останній не заперечує.
16.01.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» №340-IX (а відповідні положення пункту 8 з урахуванням прикінцевих та перехідних положень – з 16.07.2020 року), який істотно змінив редакцію статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка тепер має назву «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк» та стосується лише переважного права орендаря (частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (частина 6 попередньої редакції статті 33 Закону України «Про оренду землі») у відповідності до статті 32-2 Закону України «Про оренду землі» у новій редакції тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.
При цьому відповідно до абзацу 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» №340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Згідно із частиною 2 статті 126-1 Земельного кодексу України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Також відповідно до частини 1 статті 126-1 Земельного кодексу України умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
З наведеного вбачається, що зміст поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» базується на положеннях статті 126-1 Земельного кодексу України, що унормовує саме механізм поновлення договору без укладення правочину щодо поновлення. Норма пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах. Що ж стосується поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, то таке поновлення здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення, тобто шляхом укладення правочину.
Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній до внесення змін Законом №340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
Тому поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», та поняття «поновлення договору оренди», яке містилось у Законі України «Про оренду землі» у попередній редакції, є змістовно різними.
Укладеним рішенням Господарського суду Харківської області від 24.07.2024 року у справі №922/851/24, в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року договором оренди землі між Харківською міською радою та ТОВ «Род-Ник Інвест» (далі – договір оренди землі), а саме пунктом 8, визначено, що договір укладено до 01.09.2025 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням.
Рішенням 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові» від 17.04.2019 року №1554/19, зі змінами, затверджено Положення про оренду землі в м. Харкові (далі – Положення про оренду).
Положення про оренду землі визначає єдині умови оформлення правочинів про встановлення речових прав осіб на земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Харкова та регламентує порядок укладання, зміни, поновлення, припинення, розірвання договорів оренди землі та інших похідних речових прав на землю. Положення розроблене з метою удосконалення процедури оформлення договірних відносин: укладення, зміни та припинення договорів оренди землі із урахуванням норм чинного законодавства та для забезпечення систематичного надходження коштів до місцевого бюджету від орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Харкова.
Відповідно до пунктів 3.1 – 3.2 Положення про оренду землі, зміна умов договору оренди землі оформляється додатковою угодою до такого договору, містить відомості про зміну його умов та є невід`ємною частиною такого договору. Підготовку проектів додаткових угод до договорів оренди землі здійснює Департамент земельних відносин Харківської міської ради.
Пунктом 3.4 Положення про оренду землі визначено, що підставами для внесення змін до договору оренди землі є заява землекористувача або власна ініціатива Харківської міської ради як власника земельної ділянки, а також рішення суду. У тих випадках, коли внесення змін до договору оренди землі можливе виключно за умови прийняття рішення міською радою, такі зміни до договору оренди землі вносяться на підставі відповідного рішення міської ради.
Пунктом 3.5 Положення про оренду землі передбачено, що у разі якщо землекористувач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку такого договору листа-повідомлення міської ради про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється з урахуванням висновків постійно діючої комісії про можливість укладення додаткової угоди без прийняття рішення міською радою про поновлення такого договору шляхом підписання такої угоди міським головою та орендарем.
Відповідно до пункту 18 договору оренди землі, після припинення дії договору оренди, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Об`єкт за договором оренди землі вважається повернутим орендодавцеві з моменту державної реєстрації припинення права оренди.
У той час, інше речове право – право оренди земельної ділянки ТОВ «Род-Ник Інвест» припинено в автоматичному режимі засобами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі. Таким чином, земельна ділянка площею 0,0162 га, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, вважається повернутою Харківській міській раді. 
Відтак, вказане в повному обсязі виключає застосування до спірних правовідносин пункту 3.5 Положення про оренди землі, оскільки ТОВ «Род-Ник Інвест» вважається таким, що повернув земельну ділянку Харківській міській раді. 
Відповідно до пункту 4.1 Положення про оренду землі, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, землекористувач, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Згідно пункту 4.2 Положення про оренду землі, підставою для оформлення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі є: рішення міської ради про поновлення договору оренди землі; рішення постійно діючої комісії у випадках передбачених цим Положенням.
Пунктом 4.7 Положення про оренду землі визначено, що якщо користувач в межах строків, встановлених законодавством, звернувся із заявою про поновлення договору оренди землі та надав необхідні документи, укладення додаткової угоди до договору оренди землі здійснюється на підставі рішення міської ради.
Згідно пункту 4.14 Положення про оренду землі, якщо за результатами отриманої інформації від Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, правонаступником якого є Департамент земельних відносин Харківської міської ради, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або з інших документів буде встановлено: зміну меж земельної ділянки, невідповідність умов використання земельної ділянки, необхідність зміни її цільового призначення, що потребує внесення змін до Державного земельного кадастру, здійснення самочинного будівництва, - Управління земельних відносин, правонаступником якого є Департамент земельних відносин Харківської міської ради, невідкладно повідомляє про виявлені факти землекористувача та пропонує вжити заходів щодо усунення встановлених недоліків із зазначенням дій, які слід вчинити землекористувачеві. У таких випадках питання щодо поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку надання земельної ділянки в оренду.
Тобто, Положенням про оренду землі прямо передбачено, що у вище перелічених випадках, повідомлення про неможливість поновлення договору оренди землі здійснюється саме Департаментом земельних відносин Харківської міської ради. 
Таким чином, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, за дорученням міського голови та в межах наданих повноважень розглянуто лист-повідомлення ТОВ «Род-Ник Інвест», що відповідає пункту 4.14 Положення про оренду землі і спростовує твердження апелянта щодо бездіяльності і про ненадання відповідачем відповіді на пропозицію позивача поновити договір оренди.
Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 09.08.2022 року у справі №379/661/21, направлення орендарем земельної ділянки пропозиції про продовження договору оренди землі не є безумовною підставою для поновлення відносин оренди між сторонами в разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.
Заперечуючи проти позову, відповідач звернув увагу на те, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради неодноразово наголошувалось позивачу про необхідність приведення виду цільового призначення земельної ділянки у відповідність до виду її використання, шляхом зміни цільового призначення земельної ділянки з 12.08 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на 12.11 «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу», зокрема листами від 15.12.2023 року №8852/0/225-23, від 16.02.2024 року №969/0/225-24.
Також відповідачем зазначено, що під час розгляду справи №922/851/24 представники позивача, в тому числі присутній на судових засіданнях в режимі відеоконференції директор ТОВ «Род-Ник Інвест» зазначали про те, що останні нібито позбавлені можливості здійснити дії направлені на зміну цільового призначення земельної ділянки, оскільки ТОВ «Род-Ник Інвест» не є користувачем земельної ділянки в розумінні Земельного кодексу України. При цьому, останніми наголошувалось, що після оформлення права користування, шляхом визнання договору оренди землі укладеним, ТОВ «Род-Ник Інвест» будуть вчинені дії щодо зміни цільового призначення. Водночас, станом на сьогодні ТОВ «Род-Ник Інвест» не вчинив жодних дій для приведення цільового призначення у відповідність, хоча позивач був достеменно обізнаний про невідповідність цільового призначення спірної земельної ділянки виду його фактичного використання, що свідчить про свідоме порушення позивачем земельного законодавства.
Позивач звертає увагу, що на момент укладання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі правомірність зазначеного коду 12.08 була підтверджена сукупністю дозвільних документів, а його зміна сьогодні, за відсутності реконструкції чи зміни функціонального використання об`єктів, є безпідставною та порушує принцип «правової визначеності», оскільки особа не може нести відповідальність за належне виконання норм законодавства, які діяли під час формування земельної ділянки. У апеляційній скарзі, позивач також просить врахувати, що він не є тим суб`єктом, що може вчиняти дії по зміні цільового використання земельної ділянки. Крім того така обставина як неналежний вид цільового використання не є підставою для відмови у продовжені договору оренди.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.07.2025 року №НВ-9971440632025, цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, 12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.
Водночас, відповідно до встановлених рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2021 року, постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 року у справі №922/3111/21 обставин, земельна ділянка площею 0,0162 га, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062 використовується для експлуатації та обслуговування стаціонарної ГАЗС.
Згідно з пунктом 15 договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування стаціонарної АГЗП.
Частиною 3 статті 19 Земельного кодексу України, визначено, що земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Відповідно до приписів статті 20 Земельного кодексу України, при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, здійснюється за рішенням відповідного органу.
Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.
Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.
Відповідно до пункту 2 Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування, затвердженого Постановою №1051, під час встановлення цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення в межах відповідних функціональних зон територій.
Встановленим вид цільового призначення земельної ділянки вважається з моменту прийняття відповідного рішення органом державної влади, органом місцевого самоврядування, власником земельної ділянки в межах повноважень, визначених законодавством, та внесення відповідних відомостей про її цільове призначення до Державного земельного кадастру.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки – це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування призначений для вирішення таких основних завдань: забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у Державному земельному кадастрі; застосування єдиних підходів під час визначення видів цільового призначення земельних ділянок, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів; отримання інформації, необхідної для нарахування та справляння плати за землю; встановлення відповідності виду цільового призначення земельних ділянок та виду функціонального призначення території; забезпечення потреб під час планування просторового розвитку територій, ведення містобудівного кадастру.
Об`єктами класифікації у Класифікаторі є земельні ділянки з певним видом їх цільового призначення в межах відповідних категорій земель та функціональних зон територій.
Вид цільового призначення земельної ділянки – це визначений відповідно до встановлених законом вимог конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим в межах відповідної категорії земель та функціонального призначення територій.
Одиницею класифікації є вид цільового призначення земельної ділянки. Земельній ділянці визначається один вид цільового призначення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги», об`єкти дорожнього сервісу – це спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми) автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічноевакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу. Таким чином, ГАЗС є об`єктом дорожнього сервісу.
Класифікатором видів цільового призначення земельних ділянок передбачений вид цільового призначення для обслуговування об`єктів дорожнього сервісу, а саме: 12.11 «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу».
Таким чином, законодавцем прямо передбачено, що автозаправні комплекси є об`єктами дорожнього сервісу, та відповідно для використання яких визначено окремий вид цільового призначення земельної ділянки.
При цьому варто зазначити, що законодавство не містить окремого визначення понять «будівлі і споруди додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій», «додаткові транспортні послуги». 
Водночас, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зі змінами, визначено, що транспортна послуга – це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.
Статтею 47 Закону України «Про автомобільний транспорт», визначено що до комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.
Таким чином, цілком логічним є висновок, що вид цільового призначення земельної ділянки 12.08 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» не призначений для використання такої земельної ділянки «для експлуатації та обслуговування ГАЗС».
Враховуючи вищевикладене, вид використання ТОВ «Род-Ник Інвест» земельної ділянки, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, саме для експлуатації та обслуговування АГЗП, не відповідає виду цільового призначення 12.08 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій».
Поняття «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» стосується тих випадків, коли на земельній ділянці здійснюється діяльність, яка виходить за межі її цільового призначення та передбачає фактичне використання такої ділянки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2020 року у справі №915/47/17 (пункт 49).
Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13.09.2016 року, ТОВ «Род-Ник Інвест» придбало у власність нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 22,5 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 241-Б. Зазначена нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Втім, відповідним реєстратором правочину, замість цільового призначення земельної ділянки, було відображено саме категорію землі. При цьому Харківська міська рада дозволу на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки не надавала ні ТОВ «Род-Ник Інвест», ні ТОВ «АМАТ» (попередній користувач земельної ділянки).
Згідно наданого позивачем витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062 була зареєстрована Управлінням Держземагенства у м. Харкові 03.12.2013 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок виготовленого ТОВ «Експерт-Профі-Україна» 02.02.2012 року.
У зв`язку з тим, що чинним, на час розробки вищезазначеного проекту землеустрою, законодавством було передбачено погодження проекту відведення земельної ділянки, зокрема, відповідним органом містобудування і архітектури, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було направлено запит до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, щодо надходження такого проекту на погодження та наявності в Департаменті містобудування та архітектури Харківської міської ради екземпляру проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Льва Ландау (колишня назва просп. П`ятдесятиріччя СРСР), 241-Б, який був погоджений останнім.
Відповідно до наданої Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 6310137500:02:043:0062 для експлуатації та обслуговування стаціонарного АГЗП по просп. Льва Ландау (колишня назва просп. П`ятдесятиріччя СРСР), 241-Б в Салтівському (колишня назва Московському) районі, який виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт-Профі-Україна» у 2012 році на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТ», земельна ділянка, кадастровий номер 6310137500:02:043:0062, була сформована з цільовим призначенням 1.11.6. «Іншої комерційної діяльності».
Враховуючи те, що Харківська міська рада не погоджувала зміну цільового призначення земельної ділянки, тобто дозвіл не надавала та відповідний проект не затверджувала, цілком логічним є висновок, що Харківська міська рада вказує на необхідність встановлення виду цільового призначення, який буде відображати конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим.
Цільове призначення є основою правового режиму землі і визначає, що саме дозволено будувати чи робити на цій ділянці. Таким чином, суд погоджується з тим, що ТОВ «Род-Ник Інвест» має здійснити дії, зокрема ініціювати встановлену законом процедуру для зміни цільового призначення.
Зміна виду цільового призначення земельної ділянки відповідно його коду та назви здійснюється згідно з вимогами статті 20 і пункту 23 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності порушень прав ТОВ «Род-Ник Інвест» з боку Харківської міської ради і про правомірність відмови відповідача щодо поновлення договору оренди землі у зв`язку з використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Слід звернути увагу, що нецільове використання земельної ділянки взагалі є підставою для розірвання договору оренди землі, а не тільки як підстава для відмови у продовжені договору оренди. 
Щодо посилань на правомірні очікування на подовження терміну дії договору оренди, слід зазначити наступне. 
Конституційний Суд України виходить з того, що принцип юридичної визначеності як складова конституційного принципу верховенства права є сукупністю вимог до організації та функціонування системи права, процесів правотворчості та правозастосування у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища індивіда. Зазначеного можна досягти лише шляхом законодавчого закріплення якісних, зрозумілих норм (абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 06.06.2019 року №3-р/2019).
Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (законні очікування). Таким чином, юридична визначеність передбачає, що законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзаци четвертий - шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.06.2019 року №6-р/2019).
Легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи правових норм; не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги).
Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. (п.п. 78-79 постанови Верховного Суду від 18.01.2023 року по справі №580/1300/22).
Наразі, з огляду на обставини справи можна дійти висновку, що у позивача були відсутні підстави на «правомірне очікування» на здійснення поновлення договору оренди землі у зв`язку з тим, що останній був обізнаний про нецільове використання земельної ділянки та невідповідність виду цільового призначення земельної ділянки виду її використання, проте жодних дій щодо приведення виду цільового призначення земельної ділянки у відповідність до виду її використання позивачем здійснено не було.
Що стосується посилань на принцип «належного урядування», слід звернути увагу, що відповідно до Положення про оренду землі, у місті Харкові визначена чітка та послідовна структура дій що стосується поновлення договору оренди, яка була дотримана Харківською міською радою під час розгляду листа-повідомлення ТОВ «Род-Ник Інвест» щодо поновлення договору оренди землі.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Втім, ані позовна заява, ані апеляційна скарга не містять посилань на те, які саме дії Харківської міської ради свідчать про допущення відповідачем помилок, які призвели до порушення інтересів позивача.
Ураховуючи викладене колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване судове рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги вчинені при довільному тлумаченні наявних між сторонами правовідносин і норм права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване на рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3925/25 має бути залишене без змін.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 126, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 року у справі №922/3925/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 15.06.2026 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов