ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 
м. Київ
справа №240/25473/24
адміністративне провадження № К/990/46224/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 
про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року (ухвалене суддею-доповідачем Романченко Є.Ю.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Шидловського В.Б., суддів: Капустинського М.М., Сапальової Т.В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка, скаржник) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування для обчислення пенсії із 30 січня 2024 року довідки від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року, виданої Управлінням Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області;
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку її пенсії із 01 жовтня 2024 року без врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №03-08/171 від 29 січня 2024 року, виданої Управлінням Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 із 30 січня 2024 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень 2023 року №03-08/171 від 29 січня 2024 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень 2024 року №03-08/169 від 29 січня 2024 року видані Управлінням Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області, з урахуванням виплачених сум.
2. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що під час розрахунку розміру пенсії відповідач не врахував довідку від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень 2024 року, тобто встановлені на день звернення за призначенням пенсії. Натомість для визначення розміру пенсії було використано довідку №03-08/170 від 29 січня 2024 року про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за грудень 2023 року. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, що полягають у неврахуванні ОСОБА_1 довідки Управління Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Зобов`язано Управління провести ОСОБА_1 із 30 січня 2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної на умовах Закону № 3723-ХІІ, з врахуванням відомостей довідки Управління Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за грудень 2023 року, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
4. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час призначення позивачці пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ пенсійний орган безпідставно не врахував подану разом із заявою довідку від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати державного службовця станом на день звернення за призначенням пенсії, яка є належним і чинним документом та підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14 вересня 2016 року №622, якою затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622), у зв`язку з чим дії відповідача щодо її неврахування є протиправними, а позивачці має бути проведено перерахунок пенсії з 30 січня 2024 року; водночас у частині вимог щодо перерахунку пенсії з 01 жовтня 2024 року суди виходили з того, що такий перерахунок здійснений відповідачем правомірно відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 12 липня 2024 року №823 (далі - постанова КМУ №823) до постанови КМУ №622, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову в цій частині не встановлено.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року в частині відмови в задоволенні позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
6. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 22, 58 Конституції України, пунктів 4, 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ №622, в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою КМУ №823, за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.
7. Скаржник зазначає, що пенсія їй була призначена з 30 січня 2024 року, тобто до прийняття постанови КМУ №823. Перерахунок пенсії, здійснений 01 жовтня 2024 року із застосуванням положень цієї постанови з 01 січня 2024 року, суперечить статті 58 Конституції України, оскільки погіршує становище особи та звужує її права.
8. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не врахували імперативну норму пункту 5 Порядку № 622 у редакції постанови КМУ № 823, яка встановлює, що оновлені форми довідок про заробітну плату видаються виключно для первинного призначення пенсії відповідно до перехідних положень Закону №889-VIII і не можуть бути підставою для перегляду (зменшення) пенсії, яка вже була правомірно призначена раніше.
9. Скаржник наголошує, що реалізація права на пенсію мала здійснюватися за нормами, чинними на момент її звернення, тобто станом на січень 2024 року. Застосування нових правил обчислення середньомісячних сум виплат, запроваджених у липні 2024 року, до правовідносин, що виникли у січні 2024 року, є протиправним.
10. У касаційній скарзі позивачка просить Верховний Суд сформувати правову позицію щодо застосування положень пунктів 4, 5 Порядку №622, в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою КМУ №823 у взаємозв`язку зі статтею 58 Конституції України при перерахунку пенсій державних службовців, призначених у період з 01 січня 2024 року до дати набрання чинності цією Постановою.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
11. Касаційна скарга надійшла до Суду 10 листопада 2025 року.
12. Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 240/25473/24, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.
13. Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 02 червня 2026 року.
14. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
15. Від відповідача 15 грудня 2025 року надійшов відзив на касаційну скаргу. Основні мотиви відзиву зводяться до обґрунтування правомірності дій органу Пенсійного фонду при визначенні розміру пенсії позивачці. Відповідач зазначає, що пенсія державного службовця повинна призначатися з урахуванням норм Закону №889-VIII, перехідних положень цього Закону, а також Порядку №622. На думку відповідача, при визначенні складових заробітної плати для обчислення пенсії застосовуються посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії, а інші виплати визначаються у середньомісячному розмірі за період, передбачений Порядком №622. Крім того, у відзиві зазначено, що під час прийняття рішення орган Пенсійного фонду діяв у межах наданих законом повноважень і керувався чинними нормативно-правовими актами, зокрема змінами до Порядку №622, внесеними постановою КМУ №823, яка підлягає застосуванню з 01 січня 2024 року. Відповідач наголошує, що у разі колізії нормативних актів застосуванню підлягає акт, прийнятий пізніше, що відповідає правовій позиції Конституційного Суду України щодо дії законодавства у часі. Виходячи з цього, відповідач вважає, що рішення про визначення розміру пенсії позивачці прийнято на законних підставах, а доводи касаційної скарги не спростовують правомірності дій органу Пенсійного фонду.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
16.  ОСОБА_1 30 січня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII з урахуванням пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. До заяви додано довідки №03-08/169, №03-08/170 та №03-08/171 від 29 січня 2024 року, видані управлінням Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області.
17. За результатами розгляду заяви, за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з 30 січня 2024 року позивачку переведено на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII з урахуванням пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.
18. Заявами від 24 червня 2024 року та від 03 липня 2024 року позивачка зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою з`ясування, відповідно до яких нормативно-правових актів та які саме суми і складові заробітної плати були враховані при обчисленні її пенсії.
19. Листами від 03 липня 2024 року та від 23 липня 2024 року підтверджено факт переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. Також повідомлено, що з 01 січня 2024 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році" від 29 грудня 2023 року №1409 (далі - постанова КМУ №1409), якою затверджено Схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році, а також Перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.
20. Зазначено, що розмір пенсії позивачки обчислено за даними довідки від 29 січня 2024 року №03-08/170 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за грудень 2023 року (усього 8650,00 грн) та довідки від 29 січня 2024 року №03-08/171 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року.
21. Повідомлено, що після проведеного перерахунку розмір пенсії становить 11 862,77 грн.
22. Крім того, листом від 16 вересня 2024 року повідомлено, що постановою КМУ №823 внесено зміни до постанови КМУ №622, яка набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 січня 2024 року.
23. Відповідно до пункту 4-2 Порядку №622 для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2002 року №57 (з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства фінансів України від 27 листопада 2023 року №661), або які звільнилися до 01 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
24. З метою забезпечення виконання положень постанови КМУ №823 матеріали електронної пенсійної справи позивачки приведено у відповідність згідно з довідками про заробітну плату станом на січень 2024 року від 10 вересня 2024 року №03-08/1672 та №03-08/1673, виданими Управлінням Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області Головного управління ДКСУ у Житомирській області відповідно до пункту 4-2 Порядку №622, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ №823.
25. Виплата пенсії позивачці з 01 жовтня 2024 року здійснюватиметься у розмірі 9 486,90 грн.
26. Вважаючи такі дії такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, позивачка звернулася до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
27. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
28. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
29. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
31. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року відповідають не повністю, а доводи касаційної скарги є обґрунтованими з огляду на таке.
32. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
33. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
34. Право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.
35. Такий підхід узгоджується і з міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері соціального захисту. Відповідно до статті 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права (International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights) держави-учасниці визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування. У взаємозв`язку із частиною першою статті 2 цього Пакту зазначене право передбачає обов`язок держави вживати заходів для його поступового забезпечення з використанням максимуму наявних ресурсів. У Загальному коментарі № 19 «The right to social security (art. 9)» (E/C.12/GC/19) Комітет ООН з економічних, соціальних і культурних прав зазначив, що щодо регресивних заходів у сфері права на соціальне забезпечення діє сильна презумпція їх недопустимості, а запровадження таких заходів потребує особливо ретельного обґрунтування. У цій справі наведений стандарт має підтверджувальне значення, оскільки зменшення розміру вже призначеної позивачці пенсії здійснено всупереч прямому припису пункту 5 Порядку № 622, який виключає перегляд раніше призначеної пенсії державного службовця на підставі нових довідок.
36. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. 
37. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що ОСОБА_1 30 січня 2024 року звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII та пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII. 
38. Разом із заявою про призначення пенсії позивачкою подано довідку від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року, а також довідку від 29 січня 2024 року №03-08/171 про складові заробітної плати особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, за грудень 2023 року.
39. При призначенні пенсії позивачці орган Пенсійного фонду врахував довідку від 29 січня 2024 року №03-08/170 про складові заробітної плати державного службовця за грудень 2023 року та довідку від 29 січня 2024 року №03-08/171, у зв`язку з чим розмір пенсії позивачки було визначено у сумі 11 862,77 грн.
40. У подальшому, після набрання чинності постановою КМУ №823, органом Пенсійного фонду на виконання положень зазначеної постанови було витребувано нові довідки про заробітну плату станом на січень 2024 року №03-08/1672 та №03-08/1673 від 10 вересня 2024 року.
41. На підставі зазначених довідок орган Пенсійного фонду здійснив перерахунок пенсії позивачки (приведення матеріалів електронної пенсійної справи позивачки у відповідність до вимог постанови КМУ №823), за наслідками якого, з 01 жовтня 2024 року зменшив розмір пенсії позивачки до 9 486,90 грн.
42. Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з того, що при первинному призначенні пенсії орган Пенсійного фонду безпідставно не врахував довідку від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати державного службовця станом на січень 2024 року. При цьому також вказали, що подальший перерахунок пенсії позивачки з 01 жовтня 2024 року здійснено відповідачем правомірно відповідно до змін, внесених постановою КМУ №823 до Порядку №622.
43. Звертаючись з касаційною скаргою, позивачка вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про правомірність перерахунку пенсії з 01 жовтня 2024 року на підставі постанови КМУ №823, оскільки на момент набрання чинності зазначеною постановою пенсія державного службовця їй вже була призначена відповідно до положень Порядку №622 у редакції, чинній станом на дату звернення за призначенням пенсії. Позивачка зазначає, що застосування органом Пенсійного фонду нового порядку визначення складових заробітної плати для обчислення пенсії фактично призвело до перегляду та зменшення раніше призначеного розміру пенсії, що суперечить положенням статей 22, 58 Конституції України, а також пункту 5 Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823, відповідно до якого довідки про заробітну плату, визначені за новими формами, не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
44. Оцінюючи вказані доводи в контексті спірних правовідносин, колегія суддів виходить з того, що ключовим у цій справі є питання можливості застосування положень постанови КМУ №823 до правовідносин щодо пенсії державного службовця, яка була призначена позивачці до набрання чинності зазначеною постановою, а також питання допустимості перегляду та зменшення розміру раніше призначеної пенсії на підставі нового порядку визначення складових заробітної плати для її обчислення, з урахуванням положень статей 22, 58 Конституції України та пункту 5 Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823.
45. Так, до 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців регулювалося Законом №3723-XII, статтею 37 якого було передбачено право окремих категорій державних службовців на призначення пенсії державного службовця у розмірі 60 відсотків заробітної плати.
46. 01 травня 2016 року набрав чинності Закон №889-VIII, підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого Закон №3723-XII визнано таким, що втратив чинність, крім статті 37, яка підлягає застосуванню до осіб, визначених пунктами 10 та 12 цього розділу.
47. Відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII збережено за особами, які станом на 01 травня 2016 року мали необхідний стаж державної служби.
48. Отже, після набрання чинності Законом №889-VIII право на призначення пенсії державного службовця збережено за особами, які відповідають вимогам статті 37 Закону №3723-XII та пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.
49. 14 вересня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», якою затверджено Порядок №622, що визначає механізм обчислення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям.
50. Так, згідно з пунктами 1, 2 Порядку №622 (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ станом на 30 січня 2024 року) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
51. Згідно з пунктом 3-1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом №889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
52. Згідно з пунктом 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
53. Згідно пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
54. Відповідно до пункту 7 Порядку №622 у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
55. Аналіз наведених положень Порядку №622 у редакції, чинній станом на 30 січня 2024 року, дає підстави для висновку, що на момент звернення позивачки за призначенням пенсії законодавством було передбачено різний порядок визначення окремих складових заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця.
56. Так, посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років підлягали врахуванню у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії, тоді як інші виплати, що включаються до заробітку для обчислення пенсії, визначалися за вибором особи за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією.
57. Отже, на момент призначення позивачці пенсії чинна редакція Порядку №622 допускала врахування посадового окладу, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років станом на січень 2024 року одночасно із врахуванням інших складових заробітної плати за попередній період роботи на державній службі, зокрема за грудень 2023 року. Саме за такого нормативного регулювання позивачка реалізувала своє право на переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
58. З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій у частині визнання протиправними дій органу Пенсійного фонду щодо неврахування при первинному призначенні пенсії довідки від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати державного службовця станом на січень 2024 року. Зазначена довідка є належним і допустимим документом, що відповідає вимогам пункту 4 Порядку №622 у редакції, чинній на момент звернення позивачки, та підлягала обов`язковому врахуванню при визначенні розміру пенсії.
59. Згідно зі встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи, органом Пенсійного фонду витребувано в Управління Державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області нові довідки про заробітну плату станом на січень 2024 року №03-08/1672 та №03-08/1673 від 10 вересня 2024 року.
60. На підставі зазначених довідок відповідачем здійснено приведення матеріалів електронної пенсійної справи позивачки у відповідність до вимог постанови КМУ №823 та проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого з 01 жовтня 2024 року розмір пенсії позивачки було зменшено з 11 862,77 грн до 9 486,90 грн. 
61. Суд зазначає, що незалежно від формулювання, використаного органом Пенсійного фонду України ("приведення у відповідність", "уточнення", "перерахунок"), зміна розміру пенсії після її призначення за своєю правовою природою є переглядом раніше призначеної пенсії, оскільки наслідком таких дій є зміна вже визначеного та реалізованого обсягу права особи на пенсійне забезпечення.
Таким чином, відповідач починаючи з 01 жовтня 2024 року здійснив перерахунок пенсії позивачки, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з урахуванням положень Постанови №823, якою внесено зміни до Порядку №622. У цьому контексті Суд виходить з того, що правове значення має не назва управлінської дії суб`єкта владних повноважень, а її фактичний зміст і наслідки для особи: повторне визначення після призначення пенсії складових заробітної плати, що спричинило зменшення розміру щомісячної пенсійної виплати, є переглядом раніше призначеної пенсії. 
62. Такий висновок узгоджується з принципом належного урядування (good governance), застосованим у практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні у справі «Moskal v. Poland» (заява № 10373/05, п. 72-73) Суд наголосив, що у справах, які стосуються соціальних виплат та інших майнових інтересів особи, органи державної влади повинні діяти з особливою сумлінністю, а виправлення державою власного підходу не може покладати на особу надмірний тягар. У загальному вимірі такий підхід відображено також у рішенні «Rysovskyy v. Ukraine» (заява № 29979/04, п. 70- 71). 
63. Так, 20 липня 2024 року набрала чинності постанова КМУ №823, якою внесено зміни до Порядку №622.
64. Пунктом 3 Постанови №823 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 січня 2024 року.
65. Згідно пункту 4-1 Порядку № 622 (у редакції постанови КМУ № 823) для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);
розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;
розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;
середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
66. Крім цього, Постановою КМУ №823 Порядок №622 доповнено пунктом 4-2, відповідно до якого для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
67. Пунктом 5 Порядку №622 в редакції постанови КМУ №823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
68. Аналіз наведених положень Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823 свідчить про те, що Кабінетом Міністрів України було змінено механізм визначення складових заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям у зв`язку із впровадженням класифікації посад державної служби з 01 січня 2024 року.
69. Разом із тим, пункт 5 Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823 прямо встановлює, що довідки про заробітну плату державних службовців за формами, визначеними додатками 1-6 до цього Порядку, видаються виключно для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
70. Отже, системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що зміни, внесені постановою КМУ №823, були спрямовані на врегулювання порядку первинного призначення пенсій державним службовцям після впровадження нової системи класифікації посад державної служби та не передбачали повноважень органу Пенсійного фонду здійснювати перегляд або зменшення розміру вже призначеної пенсії державного службовця виключно у зв`язку із набранням чинності зазначеною постановою.
71. При цьому закріплене у пункті 3 постанови КМУ № 823 положення про її застосування з 01 січня 2024 року не може тлумачитися ізольовано від приписів пункту 5 Порядку №622 у редакції цієї ж постанови, який прямо виключає можливість використання нових форм довідок та нового порядку визначення складових заробітної плати як підстави для перегляду раніше призначених пенсій державних службовців. Зазначене формулювання визначає часові межі застосування нового механізму при призначенні пенсії, однак не надає органу Пенсійного фонду повноваження переглядати та зменшувати пенсії державних службовців, які на час такого застосування вже були призначені.
72. Такі положення, як правильно зазначає позивачка, узгоджуються із загальними конституційними принципами дії нормативно-правових актів у часі, правової визначеності та недопустимості звуження змісту й обсягу вже реалізованих соціальних прав особи.
73. Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
74. Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
75. За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
76. У Рішенні Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 13 травня 1997 року №1-зп зазначено, що закріплення принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою та громадянином, та породжує у особи впевненість у тому, що її існуюче правове становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього нормативно-правового акта.
77. У рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 КСУ зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
78. У Рішенні КСУ від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 зазначено, що дія закону або іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ним чинності. 
79. Аналогічного висновку дійшов КСУ у рішенні від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019, де вказав, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини). Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності. 
80. Виходячи з наведеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, принципу правової визначеності та недопустимості звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення у визначеному законом розмірі після його реалізації та призначення пенсії підлягає державному захисту і не може бути погіршене шляхом подальшої зміни нормативного регулювання.
81. Крім того, призначена позивачці пенсія державного службовця становить майновий інтерес, який підпадає під захист статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Stec and Others v. the United Kingdom» ((dec.) [GC], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 51) та у рішенні у справі «Bйlбnй Nagy v. Hungary» ([GC], заява № 53080/13, п.п. 74- 79, 86- 89), сформульовано підхід, за яким стаття 1 Першого протоколу не гарантує права на пенсію певного розміру, однак установлене національним законодавством право на соціальну виплату утворює захищений майновий інтерес особи, яка відповідає умовам її отримання. Якщо зменшення пенсії зумовлене не зміною обставин самої особи, а зміною законодавства або способу його застосування, таке зменшення може становити втручання у право на мирне володіння майном. У цій справі розмір уже призначеної позивачці пенсії було зменшено саме внаслідок застосування відповідачем нового порядку визначення складових заробітної плати, причому всупереч прямому припису пункту 5 Порядку № 622.
82. Конституційний принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі означає, що норми права регулюють лише ті правовідносини, які виникли після набрання ними чинності, якщо інше прямо не передбачено Конституцією України. Такий принцип є складовою принципу правової визначеності та гарантує особі стабільність її правового становища, а також захист від погіршення вже набутого обсягу прав унаслідок прийняття нових нормативно-правових актів. Отже, законодавчі зміни, які встановлюють новий порядок реалізації або обчислення соціального права, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, та не можуть бути підставою для звуження змісту чи обсягу вже реалізованого права особи, зокрема шляхом зменшення раніше призначеного розміру пенсії.
83. Додатково Суд враховує положення статті 12 розділу 3 Європейської соціальної хартії (переглянутої) (European Social Charter (Revised)), відповідно до якої держави зобов`язуються прагнути до поступового підвищення рівня системи соціального забезпечення. Також у «Digest of the Case Law of the European Committee of Social Rights» Європейський комітет з соціальних прав узагальнив підхід, згідно з яким обмежувальні зміни у системі соціального забезпечення не є автоматично несумісними з Хартією, однак підлягають оцінці з огляду на характер і мету змін, їх масштаб, необхідність та наслідки для осіб, яких вони стосуються. При цьому заходи, які підривають основні засади системи соціального забезпечення або позбавляють особу належного захисту від серйозного соціального ризику, становлять регресивні заходи, несумісні зі статтею 12 розділу 3 Хартії.
84. У цій справі наведений стандарт має додаткове підтверджувальне значення, оскільки спірне зменшення пенсії не було наслідком установленої законом загальної реформи, щодо якої органом Пенсійного фонду наведено обґрунтування необхідності й пропорційності втручання. Навпаки, таке зменшення здійснено всупереч прямому припису пункту 5 Порядку № 622 у редакції постанови КМУ № 823, який виключає використання нових довідок як підстави для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
85. Як порівняльний орієнтир щодо значення недопущення регресії у рівні захисту засадничих цінностей правовладдя Суд також бере до уваги підхід, викладений Великою палатою Суду справедливості Європейського Союзу у рішенні від 20 квітня 2021 року у справі «Repubblika v Il-Prim Ministru» (C-896/19, ECLI:EU:C:2021:311, п. 63- 65). Зазначене рішення стосується спеціальної сфери організації правосуддя і не є самостійною підставою вирішення цього пенсійного спору, однак узгоджується з вимогою передбачуваного та несвавільного застосування державою встановленого нею нормативного регулювання. 
86. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2024 року № 580/6509/23, зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
87. З огляду на це зміна порядку визначення складових заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, запроваджена постановою КМУ №823, не може бути підставою для перегляду та зменшення розміру вже призначеної позивачці пенсії, оскільки таке застосування нового нормативного регулювання фактично призводить до звуження змісту та обсягу раніше реалізованого права особи на соціальний захист.
88. Крім того, такий висновок безпосередньо узгоджується зі змістом пункту 5 Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823, яким прямо передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за новими формами згідно з додатками 1-6 до цього Порядку, видаються виключно для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
89. Отже, сам нормативно-правовий акт, яким було змінено механізм визначення складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, прямо виключає можливість використання нових довідок та нового порядку обчислення заробітної плати як підстави для перегляду і зменшення вже призначеної пенсії державного службовця.
90. Із системного аналізу положень постанови КМУ №823 та Порядку №622 у редакції цієї постанови вбачається, що Кабінет Міністрів України, запроваджуючи новий порядок визначення складових заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, одночасно обмежив сферу застосування такого нормативного регулювання виключно правовідносинами щодо призначення пенсії, виключивши можливість його використання для перегляду раніше призначених пенсій.
91. Таким чином, положення постанови КМУ №823 не можуть тлумачитися як такі, що наділяють орган Пенсійного фонду повноваженнями на повторне визначення складових заробітної плати та зменшення розміру вже призначеної пенсії державного службовця лише у зв`язку з набранням чинності новим нормативним регулюванням.
92. Інше тлумачення зазначених положень фактично призводило б до надання постанові КМУ №823 зворотної дії у часі в частині погіршення правового становища особи, яка до набрання чинності цією постановою вже реалізувала право на пенсію державного службовця у визначеному законом порядку.
93. Колегія суддів зазначає, що право позивачки на пенсію державного службовця було реалізовано 30 січня 2024 року відповідно до положень Порядку №622 у редакції, чинній на момент звернення за призначенням пенсії. Саме в межах такого нормативного регулювання органом Пенсійного фонду було визначено складові заробітної плати, що підлягали врахуванню при обчисленні пенсії, та здійснено її призначення.
94. Водночас зміни до Порядку №622, внесені постановою КМУ №823, набрали чинності лише 20 липня 2024 року та запровадили новий порядок визначення окремих складових заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям.
95. За встановлених у цій справі обставин застосування органом Пенсійного фонду нових положень Порядку №622 до пенсії, яка вже була призначена позивачці, фактично призвело до перегляду раніше визначеного розміру пенсії та його зменшення з 11 862,77 грн до 9 486,90 грн.
96. Отже, колегія суддів доходить висновку, що здійснений відповідачем з 01 жовтня 2024 року перерахунок пенсії позивачки із застосуванням положень постанови КМУ №823 суперечить принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі, призводить до звуження обсягу раніше реалізованого права позивачки на пенсійне забезпечення та не узгоджується зі змістом пункту 5 Порядку №622 у редакції постанови КМУ №823, яким прямо виключено можливість перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця на підставі нових форм довідок про заробітну плату та нового порядку визначення складових заробітної плати.
97. Суд враховує, що правова визначеність і передбачуваність правозастосування є складовими верховенства права та мають особливе значення у триваючих правовідносинах соціального забезпечення. У Висновку Консультативної ради європейських суддів № 20 (2017) "The role of courts with respect to the uniform application of the law" наголошено на значенні однакового застосування закону для правової визначеності та довіри до судової влади. У цій справі позивачка, реалізувавши право на пенсію державного службовця за правилами, чинними на дату звернення, мала обґрунтовані очікування, що подальші зміни підзаконного регулювання не будуть використані для зменшення вже призначеного розміру пенсії всупереч прямому обмеженню, встановленому пунктом 5 Порядку № 622.
98. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у частині наявності підстав для здійснення позивачці перерахунку пенсії з 30 січня 2024 року із врахуванням довідки від 29 січня 2024 року №03-08/169 про складові заробітної плати державного службовця станом на січень 2024 року, водночас вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про правомірність проведеного відповідачем з 01 жовтня 2024 року перерахунку пенсії позивачки на підставі постанови КМУ №823.
99. Таким чином, з огляду на встановлену у цій справі протиправність перерахунку пенсії позивачки з 01 жовтня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування до вже призначеної пенсії позивачки нового порядку визначення складових заробітної плати, запровадженого постановою КМУ №823, що прямо суперечить пункту 5 Порядку №622 у редакції цієї ж постанови та конституційному принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі.
100. За наведених обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату пенсії позивачці починаючи з 01 жовтня 2024 року без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 12 липня 2024 року № 823 у розмірі, визначеному за результатами перерахунку з 30 січня 2024 року з урахуванням довідки від 29 січня 2024 року №03-08/169 та довідки від 29 січня 2024 року №03-08/171, з урахуванням раніше виплачених сум.
101. При цьому Суд погоджується з необхідністю залишити оскаржувані судові рішення без змін у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування довідки №03-08/169 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 30 січня 2024 року, а також у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області і зобов`язання останнього здійснити перерахунок пенсії.
102. Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
103. Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
104. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
105. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року - скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо проведення з 01 жовтня 2024 року перерахунку пенсії із застосуванням положень постанови КМУ №823 та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії без застосування зазначеної постанови, з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення відповідних позовних вимог.
Висновки щодо розподілу судових витрат
106. З огляду на частину першу статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
107. У зв`язку з частковим задоволенням оскаржуваної частини позовних вимог, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід стягнути відшкодування судового збору у загальному розмірі 2725,20 грн (605,60 грн- за подання позовної заяви; 908,40 грн - за подання апеляційної скарги; 1211,20 грн - за подання касаційної скарги). 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 356, 359 КАС України, Cуд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії з 01 жовтня 2024 року із застосуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 12 липня 2024 року № 823 та зобов`язання здійснити виплату пенсії без застосування зазначеної постанови скасувати. 
Ухвалити в цій частині нове рішення. 
Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року із застосуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 12 липня 2024 року №823. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року №823, виходячи з розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ за результатами її перерахунку з 30 січня 2024 року з урахуванням довідок від 29 січня 2024 року №03-08/169 та №03-08/171, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (код ЄДРПОУ 13559341) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 2725,20 грн. 

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

С.М. Чиркін