Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/3500/25 
Провадження № 2/376/559/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м.Сквира
Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Ловінської С.С.,
за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,
представника позивача – Тюткало М.В.,
розглянувши в залі суду в м. Сквира в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача - Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.04.2024 в розмірі 95 446,82 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12.04.2024 відповідачка ознайомилася з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту. Також 12.04.2024 відповідачка підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір) та погодила наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2 Договору); 2) тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору).
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позову, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 “Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 07/28, тип – Універсальна; а також згодом отримано:кредитну картку номер – НОМЕР_2 , строк дії – 08/28, тип – Універсальна; кредитну картку - НОМЕР_3 , строк дії – 09/28 , тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідачка є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідачка користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідачка станом на 14.11.2025 року має заборгованість — 95446,82 грн, яка складається з наступного: 76587,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18859,82 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Ухвалою судді від 23.01.2026 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надавала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.
Судом встановлено, що 12.04.2024 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (а.с.31-44).
Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі – Заява), що безпосередньою досліджена судом, суд встановив, що 12.04.2024 АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 погодили істотні та інші умови договору «Кредитні картки», зокрема: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту (п.9 Заяви), процентну ставку, реальну річну процентну ставку, тип процентної ставки, зокрема, процентна ставка відсотків річних для карт Універсальна становить 42,0%, а для карт Універсальна Gold – 40,8% (п.п.9.3 Заяви), а також погодили порядок повернення кредиту (п.п.9.4 Заяви). Заява підписана відповідачем власноруч 12.04.2024 о 13 :36:23 (а.с.31-44).
Також судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 12.04.2024 було підписано паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою власноруч 12.04.2024 (а.с.45-49).
Як встановлено судом із розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.04.2024, укладеного між позивачем та відповідачкою, станом на 14.11.2025, заборгованість відповідачки перед позивачем складає 95 446,82 грн (погашено заборгованості за поточним тілом кредита – 25 653,82 грн), з яких: за тілом кредиту - 76 587,00 грн; за простроченими відсотками – 18859,82 грн (а.с.21-23). 
Із дослідженого розрахунку заборгованості, станом на 14.11.2025, судом також встановлено, що заборгованість за простроченими відсотками у відповідачки перед позивачем, згідно умов кредитного договору б/н від 12.04.2024, виникла у період, який минув після погодження та підписання відповідачем Заяви, що мало місце 12.04.2024, і якою регламентовано як відсоткову ставку за користування кредитними коштами (42% річних для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold), так і обов`язок повернення кредиту у порядку та строки, передбачені п.п.9.3 Заяви.
Із виписки за договором б/н, за період 12.04.2024-17.11.2025, судом встановлено, що за цей час позивачем отримано кредитних коштів на загальну суму 267 126,82 грн, баланс на початок періоду – 0,00 грн, а повернуто в рахунок сплати – 171 680,00 грн, тобто різниця складає 95 446,82 грн (267 126,82 грн – 171 680,00 грн), що відповідає ціні позову (а.с.24).
У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 910/1580/18 сформульовано висновок про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.
Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ч. 1). Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3).
Згідно зі ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Встановлено, що при укладенні кредитного договору сторони у належній письмовій формі погодили розмір базової процентної ставки за кредитом, тому позивач має право на одержання від відповідачки процентів за користування кредитом.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти, надані їй банком в межах кредитного ліміту за поточними рахунками, а саме: здійснювала видаткові операції - зняття готівки, оплата послуг та грошові перекази - за рахунок кредитних коштів, що підтверджується випискою по її банківському рахунку. Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 своїми діями погодилася на отримання та користування кредитними коштами, наданими їй позивачем.
Розрахунок заборгованості не заперечений, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано.
Отже, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про підтвердження факту того, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2024 становить 95 446,82 грн.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК Українитаст. 4 Закону України "Про судовий збір"з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. понесених судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,81,258,263-265,268, 280-282, 284 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позов Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2024 у розмірі 95 446,82 грн (дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок шість гривень 82 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Ловінська