Справа № 606/707/26 

П о с т а н о в а
і м е н е м У к р а ї н и
12 червня 2026 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в присутності захисника Колцуняка Ю.В. –
ВСТАНОВИВ:
14.04.2026 о 23.05 год. по вулиці Січових Стрільців в м. Теребовля ОСОБА_1 керував автомобілем JEEP реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації руху, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 на місці зупинки у встановленому порядку чи в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Захисник Колцуняк Ю.В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Захисник обґрунтовував свою позицію тим, що направлення на проходження огляду не було надано ОСОБА_1 , він з ним не ознайомлювався. Також захисник вказував, що працівник поліції запитав ОСОБА_1 про проходження огляду, не дочекався відповіді, самостійно кваліфікував дії як відмову, хоча ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду. ОСОБА_1 не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не розумів чому він має проходити такий огляд. Захисник вказував, що його підзахисному не були роз`яснені права та обов`язки, поведінка ОСОБА_1 не давала підстав поліцейському пропонувати проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки поведінка відповідала обстановці, вимова була чіткою та послідовною, ніхто окрім поліцейського не відчував запаху алкоголю з порожнини рота. Відтак, відсутні в своїй сукупності належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника, розглянувши протокол про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 641109 від 15.04.2026, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;
Так, з наданого відеофайлу вбачається, що 14.04.2026 о 23 год. 05 хв. рухається автомобіль JEEP реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій автомобіля порушив правила дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції.Працівник поліції виходить із службового автомобіля, звертається до водія, вказує на порушення правил дорожнього руху, з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. При спілкуванні поліцейський вказує ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. Пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Водій спочатку погоджується, поліцейський пропонує мундштук, демонструє алкотестер Драгер, ще раз пропонує пройти огляд, водій вказує, що прийде його дівчина і продує алкотест, поліцейський вказує, що такі дії є неправомірними. Водій довгий час шукає документи, телефонує, на крайню пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відмовляється, також відмовляється проїхати в найближчий медичнй заклад. 
- направленням в медзаклад на огляд від 14.04.2026 в якому, серед іншого, зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт не проведення огляду;
- постановою серії ЕНА № 7026110 від 14.04.2026, якою водія ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, за те що 14.04.2026 о 23.07 год. по вул. Січових Стрільців в м. Теребовля керував автомобілем JEEP реєстраційний номер НОМЕР_1  не виконав вимогу знаку 2.2 та здійснив проїзд перехрестя не виконавши повної зупинки, чим порушив п. 8.4 б ПДР.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.
За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
За даних обставин, суд вважає, що в діях  ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було належним чином запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а саме шляхом вручення письмового направлення, є непереконливі, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а письмове направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я згідно вимог закону видається поліцейським медичному працівнику/лікарю у разі згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, куди поліцейський доставляє останнього.
Відеозаписом спростовується твердження захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися права. 
Крім того, визначити ознаки алкогольного сп`яніння при спілкуванні з водієм відноситься до дискреційних повноважень поліцейського, і ніхто з інших сторонніх осіб не має виявляти чи підтверджувати такі ознаки. 
На відео чітко зафіксовано факт відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є дотримання ст. 266 КУпАП, та дає можливість суду прийти до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф має бути сплачений  ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Головуючий суддя І.Б. Марціцка