629/9147/25
2/612/137/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року   с-ще Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Масло С.П.,
за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5069 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 54 827,19 грн., що складається із суми кредиту 18 897,34 грн., заборгованості за відсотками та комісією в сумі 34 230,33 грн., строкової заборгованості за відсотками та комісією в сумі 199,52 грн., плати за вчинення виконавчого напису в сумі 1500,00 грн..
В обґрунтування позову зазначив, що відносно нього було відкрито виконавче провадження № 63810305, на підставі виконавчого напису №5069, вчиненого 02.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.. Відповідно до змісту Виконавчого напису, звернення стягнення грошових коштів проводиться з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк»  заборгованості в сумі 54 827,19 грн., що складається із суми кредиту 18 897,34 грн., заборгованості за відсотками та комісією в сумі 34 230,33 грн., строкової заборгованості за відсотками та комісією в сумі 199,52 грн., плати за вчинення виконавчого напису в сумі 1500,00 грн. Позивач зазначає, що зазначена вище заборгованість станом на дату вчинення виконавчого напису була із простроченим строком позовної давності, оскільки згідно додаткової угоди №2 строк оплати збіг ще у 2012 році, а звернення за оформленням виконавчого напису здійснене в листопаді 2020 року після збігу трирічного строку позовної давності, також як сам кредитний договір так і додаткові угоди до нього укладені у простій письмовій формі, тобто на їх підставі не міг вчинятися виконавчий напис, також боржник не згоден із сумою боргу та відсотків, тож заборгованість не є безспірною.
02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження.
17 лютого 2026 року від представника АТ «Сенс Банк» Кравцова С.М. надійшов відзив на позов, згідно якого зазначено, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Зауваження позивача в позовній заяві про те, що між сторонами начебто існує спір про розмір заборгованості також жодних чином не обґрунтовані. Дії позивача, який оспорює виконавчий напис, суперечить його попередній поведінці, а саме підписанню кредитного договору, згідно з яким позивач (позичальник) безумовно погодився з тим, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань Банк отримує право стягнення заборгованості в судовому або позасудовому порядку. При цьому право вибору способу захисту порушеного права належить кредитору. Окрім того, позивач в позовній заяві посилається на виконавче провадження, яке відкрито приватним виконавцем у 2020 році з приводу примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, а позовну заяву пред`явлено до суду у 2025 році, тобто з пропуском строків позовної давності.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Представник відповідача та треті особи у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.
02.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.. за реєстровим № 5069 на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, з якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, було винесено Виконавчий напис, відповідно до змісту якого звернення стягнення грошових коштів проводиться з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк»  заборгованість, що виникла за кредитним договором № 805/16/18-4/6-512 від 22 грудня 2006 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерно-Комерційним Банком Соціального Розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 у загальному розмірі 54 827,19 грн., що складається із суми кредиту 18 897,34 грн., заборгованості за відсотками та комісією в сумі 34 230,33 грн., строкової заборгованості за відсотками та комісією в сумі 199,52 грн., плати за вчинення виконавчого напису в сумі 1500,00 грн.
Згідно змісту письмової відповіді приватного виконавця Кудряшова Д.В., на примусовому виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження АСВП № 63810305 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , станом на 12.12.2025 р. стягнень у виконавчому провадженні № 63810305 не проводилось, залишок боргу за виконавчим провадженням ВП № 63810305 з урахування основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій складає 60778,90 грн. 
22 грудня 2006 року було укладено кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів № 805/16/18-4/6-512 між Акціонерно-Комерційним Банком Соціального Розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Пізніше було укладено додаткові угоди №1,2 про внесення змін до кредитного договору на купівлю автотранспортних засобів № 805/16/18-4/6-512 від 22.12.2006 року. 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи кредитного договору на купівлю автотранспортних засобів № 805/16/18-4/6-512 від 22.12.2006 він нотаріально не посвідчений. 
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі.
Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 17.12.2021, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.
Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.
В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.
Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.
Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду.
Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 02.11.2020 в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.
В матеріалах справи відсутні належні докази, що кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів № 805/16/18-4/6-512 від 22.12.2006 був нотаріально посвідчений. 
Отже, враховуючи, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинними положеннями нормативно-правового акту, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо доводів про пропуск позовної давності.
Суд не приймає доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду є оскарження виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було відкрито виконавче провадження у 2020 році.
Разом із тим, правова природи вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, полягає у захисті прав боржника у зв`язку з вчиненням нотаріальної дії, яка породжує можливість примусового стягнення.
Відповідно, перебіг позовної давності у таких правовідносинах пов`язується не з моментом вчинення виконавчого напису або укладення кредитного договору , а з моментом, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права, зокрема про існування виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.
Сам по собі факт відкриття виконавчого провадження у 2020 році не свідчить про те, що позивач був обізнаний про вчинення виконавчого напису саме з цього часу. 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про вчинення виконавчого напису або відкриття виконавчого напису , чи що він фактично знав про порушення свого права, а відтак на момент звернення до суду у 2025 році строк позовної давності не сплив.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 968 грн 96 коп, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказані витрати зі сплати судового збору. 
Щодо стягнення судового збору у розмірі 484 грн. 48 коп за подання заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову такого стягнення на користь позивача, оскільки відповідно ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 26 січня 2026 року у задоволенні заяви представника позивача Кравченка С.О. про забезпечення позову  відмовлено.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5069 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 54 827,19 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 грн (дев`ятсот шістдесят вісім) 96 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 14.05.2026.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Лозова, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 
Відповідач: Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100 ЄДРПОУ 23494714)
Треті особи:
Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, (місцезнаходження за адресою: 76014, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Коновальця Євгена, буд. 433, кім.28-29),
Приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович (61003, Харківська обл., м.Харків вул.Університетська, 33, оф.7)

Суддя         С.П.Масло