Провадження № 2/742/2050/26 
Єдиний унікальний № 742/2519/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У травні 2026 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором споживчого кредиту №5118521 від 18.11.2024 та за договором споживчого кредиту №1860008 від 30.09.2024 у сумі 64405 грн 15 коп.
Свої вимоги аргументує тим, що 18.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №5118521, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки № НОМЕР_1 , а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
29 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-27/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №5118521 від 18.11.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
30.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №1860008, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 9000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
27 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-17/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №1860008 від 30.09.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитних договорів виникла заборгованість, що становить 64405 грн 15 коп.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 06 травня 2026 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год 00 хв 17 червня 2026 року.
ІІІ.Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не з”явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
18.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5118521, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки № НОМЕР_1 , а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у строк 360 днів.
Відповідно до п.1.4.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування.
Відповідно до п.6.3 Договору, у випадку не виконання або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та / або неналежно виконаного грошового зобов`язання(а.с.10-16).
Відповідно до паспорта кредиту за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 визначено умови кредитного договору та є його невід`ємною частиною(а.с.17)
29 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-27/25, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників(а.с.28-32 )
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-27/25 від 29.07.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 становить 35717 грн 65 коп, із них: 9999 грн 99 коп заборгованість за тілом кредиту, 20957 грн 66 коп- заборгованість за нарахованими відсотками, 4760 грн 00 коп заборгованість за штрафами(а.с.33,34)
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 наданого ТОВ «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 становить 35717 грн 65 коп, із них: 9999 грн 99 коп заборгованість за тілом кредиту, 20957 грн 66 коп- заборгованість за нарахованими відсотками, 4760 грн 00 коп заборгованість за штрафами(а.с.23-27)
30.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1860008, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 9000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у строк 345 днів.
Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом. 
Відповідно до п.1.5.2 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з 2 дня користування кредитом (включно) до 22.10.2024 включно.
Згідно з п.1.5.2.1 кредитного договору, знижена процентна ставка 1,5% в день та застосовується в період дії стандартної процентної ставки.
Відповідно до п.6.4.1, п.6.4.2 Договору, у випадку не виконання або неналежного виконання (прострочення виконання) споживачем своїх грошових зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 900 грн на 4 день такого невиконання та / або неналежного виконання та у розмірі 180 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та / або неналежного виконання(а.с.35-38).
Відповідно до паспорта кредиту за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 визначено умови кредитного договору та є його невід`ємною частиною(а.с.40,41)
27 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-17/25, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників(а.с.53-56).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-17/25 від 27 червня 2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 становить 28687 грн 50 коп, із них: 9000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту, 15187 грн 50 коп- заборгованість за нарахованими відсотками, 4500 грн 00 коп заборгованість за штрафами(а.с.57,58)
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 наданого ТОВ «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 становить 28687 грн 50 коп, із них: 9000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту, 15187 грн 50 коп- заборгованість за нарахованими відсотками, 4500 грн 00 коп заборгованість за штрафами(а.с.50-52)
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.  Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.  Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024.
18.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №5118521, відповідно до якого товариство надало йому кредит, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути відповідно до умов договору.
29 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-27/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №5118521 від 18.11.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Відповідач не виконала умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту 9999 грн 99 коп, за відсотками за користування кредитом-20957 грн 66 коп, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно з п.6.3 договором споживчого кредиту №5118521 від 18.11.2024, у випадку не виконання або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та / або неналежно виконаного грошового зобов`язання.
Згідно з розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 4760 гривень штрафу.
Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і по даний час.
Відповідно до п.18.Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що позивачем нараховано штраф в період дії воєнного стану, то вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.
Тому заборгованість за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 у сумі 30957 грн 65 коп, із них: за тілом кредиту 9999 грн 99 коп, за відсотками за користування кредитом-20957 грн 66 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024.
30.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №1860008, відповідно до якого товариство надало йому кредит, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути відповідно до умов договору.
27 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-17/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №1860008 від 30.09.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Відповідач не виконала умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту 9000 грн 00 коп, за відсотками за користування кредитом-15187 грн 50 коп, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п.6.4.1, п.6.4.2 Договору, у випадку не виконання або неналежного виконання (прострочення виконання) споживачем своїх грошових зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 900 грн на 4 день такого невиконання та / або неналежного виконання та у розмірі 180 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та / або неналежного виконання.
Згідно з розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 4500 гривень штрафу.
Враховуючи, що позивачем нараховано штраф в період дії воєнного стану, то вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 у сумі 24187 грн 50 коп, із них: за тілом кредиту 9000 грн 00 коп, за відсотками за користування кредитом-15187 грн 50 коп.
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором споживчого кредиту №5118521 від 18.11.2024 та за договором споживчого кредиту №1860008 від 30.09.2024 у сумі 55145 грн 15 коп. 
VІ.Розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2279 грн 20 коп, виходячи з розрахунку (85,62% (задоволено позовних вимог)х 2662,40 грн) в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місто Київ, вул.Іллінська,8, заборгованість за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 у сумі 30957 грн 65 коп, із них: за тілом кредиту 9999 грн 99 коп, за відсотками за користування кредитом-20957 грн 66 коп та заборгованість за кредитним договором №1860008 від 30.09.2024 у сумі 24187 грн 50 коп, із них: за тілом кредиту 9000 грн 00 коп, за відсотками за користування кредитом-15187 грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місто Київ, вул.Іллінська,8, 2279 (дві тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 20 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО