ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 902/207/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Огородніка К.М., 
за участі секретаря судового засідання Сулім А.В.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля",
ліквідатор боржника арбітражний керуючий Томашук М.С. - особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест",
представник кредитора - Оніщук Є.О., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитор (скаржник) - Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області,
представник кредитора - Бурка М.В., в порядку самопредставництва (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) 

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області 
на ухвалу Господарського суду Вінницької області
від 22.09.2025
у складі судді: Лабунської Т.І.,
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
від 06.01.2026
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. (головуюча), Саврій В.А., Миханюк М.В.,

у справі за заявою Фермерського господарства "Родина Н.С.
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля"
про банкрутство 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. У провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 902/207/22 за заявою Фермерського господарства "Родина Н.С." (далі - ФГ "РОДИНА Н.С.", кредитор) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" (далі - ТОВ Фірма "Поділля", боржник) про банкрутство.

2. Постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 у справі № 902/207/22, зокрема, визнано банкрутом ТОВ Фірма "Поділля", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Томашука М.С.

3. 14.03.2025 до Господарського суду Вінницької області від арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшов підсумковий звіт № 02-01/39 від 13.03.2025 у справі про банкрутство ТОВ "Фірма Поділля" та звіт № 02-01/38 від 13.03.2025 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Фірма Поділля".

4. 25.04.2025 до Господарського суду Вінницької області від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла скарга на бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С..

5. В обґрунтування поданої скарги ГУ ДПС у Вінницькій області (з урахуванням заяви доповнення до вказаної вище скарги від 08.05.2025) зазначило:

- ліквідатором не здійснено жодних заходів щодо повернення майна, що є об`єктом оренди № 14-04-20/00 з володіння ТОВ "Поліський стандарт"; не здійснювались заходи, що передбачені абз. 4 ч. 1 ст. 42 КУзПБ та не вживалось жодних заходів щодо реалізації зазначених транспортних засобів ТОВ Фірма "Поділля";

- ГУ ДПС у Вінницькій області неодноразово зверталося до ліквідатора з листами від 19.03.2025, 24.03.2025, 27.03.2025, 17.04.2025, в яких просило вчинити дії щодо притягнення відповідальних осіб ТОВ Фірма "Поділля" до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а також вжити ліквідатором заходів щодо повернення майна, яке належить ТОВ Фірма "Поділля" та знаходиться у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" відповідно до договору суборенди № 01/08-22/СМ від 01.08.2022;

- ліквідатором не було здійснено жодних заходів щодо зазначених обставин, що свідчить про бездіяльність ліквідатора Томашука М.С.

6. На підставі викладеного ГУ ДПС у Вінницькій області просило суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. щодо не вжиття заходів з повернення майна ТОВ Фірма "Поділля", що знаходиться у володінні ТОВ "Поліський стандарт" згідно договору суборенди майна № 01/08-22/СМ від 01.08.2022 та не вжиття заходів щодо застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ Фірма "Поділля" на винних осіб за доведення боржника до банкрутства;

- зобов`язати арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. вжити заходи щодо повернення майна ТОВ Фірма "Поділля", що знаходиться у володінні ТОВ "Поліський стандарт" згідно з договором суборенди майна № 01708-22/СМ від 01.08.2022;

- зобов`язати арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. вжити заходи щодо застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ Фірма "Поділля" на винних осіб за доведення боржника до банкрутства.

7. 21.05.2025 до Господарського суду Вінницької області від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Фірма Поділля" у розмірі 17 129 624,90 грн на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

8. Обґрунтовуючи названу заяву, ГУ ДПС у Вінницькій області вказало, що об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є незадоволені кредиторські вимоги у розмірі 17 129 624,90 грн.

9. ГУ ДПС у Вінницькій області вважає, що засновник та зазначені керівники у наведених періодах є суб`єктами правопорушення, яке призвело до банкрутства ТОВ Фірма "Поділля", оскільки:
-
керівником ОСОБА_4 у період з 29.07.2005 по 23.05.2020 укладалися завідомо невигідні договори оренди з ТОВ "Терра Крафт";

- засновником ОСОБА_5 та керівниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не вживалися передбачені законом заходи щодо повернення майна з оренди та запобігання банкрутству боржника;

- засновником ОСОБА_5 та керівниками ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у відповідні періоди допущено дострокове припинення договорів оренди землі та виведення активів ТОВ Фірма "Поділля" (відчуження техніки і транспортних засобів) за відсутності інших ресурсів для погашення заборгованості.

10. За твердженнями ГУ ДПС у Вінницькій області сукупність зазначених дій і бездіяльності, вчинених у наведених періодах всупереч вимогам статті 4 Кодексу України з процедур банкрутства, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з неможливістю боржника здійснювати господарську діяльність, що призвело до банкрутства ТОВ Фірма "Поділля" та незадоволення вимог кредиторів.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 

11. 22.09.2025 Господарський суд Вінницької області своєю ухвалою постановив:

1. Відмовити у задоволенні скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.04.2025 на бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С.

2. Відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20.05.2025 про покладення субсидіарної відповідальності та солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 17 129 624,9 грн, у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля".

3. Клопотання арбітражного керуючого Томашука М.С. № 02-01/189 від 08.09.2025 про оголошення в розшук майна задовольнити.

4. Зобов`язати Національну поліцію України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) оголосити розшук (в тому числі з включенням до системи відеоконтролю, із включенням до інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України") у строк впродовж 5 днів з дня отримання ухвали наступне майно ТОВ Фірма "Поділля" (вул. Миру, буд. 105 В, с. Голодьки, Хмільницький район, Вінницька область, 22064, код 13338404) згідно з зазначеним переліком.

5. Зобов`язати Національну поліцію України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) у строк впродовж 5 днів з дня після розшуку та затримання або вилучення майна ТОВ Фірма «Поділля» повідомити арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича та Господарський суд Вінницької області та вказати місце перебування такого майна.

6. Затвердити звіт про витрати арбітражного керуючого ТОВ Фірма «Поділля» за період із 24.01.2023 по 19.03.2025 в розмірі 12 269,96 грн, які погашено частково в сумі 11 185,68 грн.

7. 3атвердити звіт про основну грошову винагороду арбітражного керуючого, ліквідатора ТОВ Фірма «Поділля» за період із 24.01.2023 по 19.03.2025 у розмірі 565 100,00 грн, із якої погашено 136 600,00 грн.

8. Затвердити звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. № 02-01/39 від 13.03.2025 за результатами проведення ліквідаційної процедури у справі № 902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма «Поділля» та ліквідаційний баланс ТОВ Фірма «Поділля».

9. ТОВ Фірма «Поділля» (вул. Миру, буд. 105 В, с. Голодьки, Хмільницький район, Вінницька область, 22064, код 13338404), як юридичну особу ліквідувати.

10. Встановити, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

11. Припинити повноваження арбітражного керуючого Томашука М.С. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 190 від 12.02.2013, як ліквідатора у справі № 902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма «Поділля».

12. Припинити дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.04.2022 у справі № 902/207/22.

13. Скасувати заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, введені ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.04.2022 у справі № 902/207/22.

14. Закрити провадження у справі у справі № 902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" (вул. Миру, буд. 105 В, с. Голодьки, Хмільницький район, Вінницька область, 22064, код 13338404).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 

12. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року у справі № 902/207/22 - залишено без змін.

13. Суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені у справі обставини, дійшов висновку про відсутність ознак бездіяльності арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С., оскільки матеріалами справи підтверджується вжиття ним усіх можливих та належних заходів, спрямованих на встановлення місця перебування спірного майна та його повернення до ліквідаційної маси боржника, а доводи скаржника в цій частині не знайшли свого підтвердження.

14. Щодо покладення субсидіарної відповідальності, суд вказав на те, що неплатоспроможність боржника сама по собі не означає, що боржник доведений до банкрутства, та не доводить автоматично вину засновника та керівників боржника.

15. Матеріалами справи не встановлено факту протиправного чи безоплатного відчуження такого майна, його реалізації за заниженою вартістю або передачі пов`язаним особам, а відповідні правочини не визнані недійсними чи фраудаторними у встановленому законом порядку.
16. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що викладені у заяві твердження щодо наявності причино-наслідкового зв`язку між умисними діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та негативними наслідками як для боржника у вигляді втрати платоспроможності, так і для його кредиторів у вигляді неотримання погашення грошових вимог заявлених до боржника, не доведені заявником відповідними письмовими доказами.

17. Щодо клопотання арбітражного керуючого Томашука М.С. № 02-01/189 від 08.09.2025 про оголошення в розшук майна, апеляційний суд зауважив, що відповідно до частини 3 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, виявлення після закриття провадження у справі про банкрутство майна банкрута, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, є підставою для поновлення господарським судом провадження у справі за клопотанням учасника справи.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи 

18. Щодо скарги на дії/бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. судами встановлено, що відповідно до договору суборенди майна № 01/08-22/СМ від 01.08.2022 ТОВ "Терра Крафт" передало ТОВ "Поліський стандарт" в суборенду рухоме майно, яке є предметом договору оренди № 14/04-20/П0 від 14.04.2020, укладеного між ТОВ "Терра Крафт" та ТОВ Фірма "Поділля".

19. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2024, у справі № 902/207/22(902/770/23) задоволено позов ТОВ Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича та зобов`язано ТОВ "Терра Крафт" повернути ТОВ Фірма "Поділля" рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн (згідно визначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення переліку рухомого майна).

20. Одночасно ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.08.2024 у справі № 902/633/23, серед іншого, ТОВ "Терра Крафт" як юридичну особу ліквідовано.

21. В мотивувальній частині постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 у справі № 902/207/22(902/770/23) зазначено, що обставини передачі ТОВ "Терра Крафт" майна ТОВ "Поліський стандарт" в суборенду відповідно до договору суборенди № 01/08-22/СМ від 01.08.2022 не підтверджують факту перебування спірного майна у користуванні ТОВ "Поліський стандарт". Однак вказані обставини на переконання суду апеляційної інстанції не можуть свідчити про неналежний спосіб захисту ТОВ Фірма "Поділля", оскільки саме ТОВ "Терра Крафт" має вживати всі належні заходи для розшуку та повернення спірного майна позивачу, яке було передано йому за договором оренди № 14/04-20/ПО від 14.04.2020.

22. Постановою Господарського суду Рівненської області від 04.11.2024 у справі № 918/550/24, серед іншого, ТОВ "Поліський стандарт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шендеру Олену Миколаївну.

23. Вказаною вище постановою, зокрема, встановлено, що будь-якого майна (в тому числі й того, що належить ТОВ Фірма "Поділля") у ТОВ "Поліський стандарт" не виявлено.

24. Матеріалами справи підтверджується, що арбітражним керуючим Томашуком М.С. направлявся запит № 02-01/47 від 28.03.2025 до ліквідатора ТОВ "Поліський стандарт", з проханням повідомити про наявність Договору суборенди майна та повідомити про наявність самого майна у володінні ТОВ "Поліський стандарт" /т. 9, а.с. 127-137/.

25. У відповідь на вказаний запит ліквідатор ТОВ "Поліський стандарт" Шендера О.М. повідомила, що не володіє інформацією про укладання договору суборенди майна із ТОВ "Терра-Крафт", а договір суборенди у ліквідатора відсутній. Також ліквідатор ТОВ "Поліський стандарт" Шендера О.М. повідомила про відсутність у ТОВ "Поліський стандарт" майна, яке належить ТОВ Фірма "Поділля" згідно з переліком зазначеним у запиті (351 одиниця) /т. 9, а.с. 138/.

26. З метою встановлення місця перебування майнових активів ТОВ "Фірма "Поділля", арбітражним керуючим (ліквідатором) Томашуком М.С. направлено до ГУ НП у Вінницькій області заяву № 02-01/48 від 28.03.2025 про оголошення в розшук майна, що належить ТОВ "Фірма "Поділля" в кількості 351 одиниця з проханням здійснити розшук майна банкрута та у разі його виявлення негайно повідомити арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. та Господарський суд Вінницької області.

27. Щодо застосування субсидіарної відповідальності, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у базі даних АТС Податковий блок, засновником ТОВ Фірма "Поділля" є ОСОБА_5 , а керівниками товариства у відповідні періоди були: ОСОБА_4 (з 29.07.2005 по 23.05.2020), ОСОБА_1 (з 23.05.2020 по 27.06.2020 та з 07.07.2020 по 31.07.2020), ОСОБА_3 (з 27.06.2020 по 07.07.2020 та з 31.07.2020 по 19.04.2021), ОСОБА_2 (з 19.04.2021 по 26.04.2022).

28. Відповідно до відомостей із Єдиного реєстру юридичних осіб учасниками ТОВ Фірма "Поділля" є ОСОБА_5 із 1 % статутного капіталу та іноземної компанії - Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (TerraseedKurbishandel GMBH), Австрія із 99 % статутного капіталу.

29. Засновником Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ ( TerraseedKurbishandel GMBH ), Австрія та особою, що управляла її справами та створеними за її участю підприємствами на території України був ОСОБА_8 , який помер в ІНФОРМАЦІЯ_1.

30. У зв`язку з цим, починаючи з грудня 2019 року між спадкоємцями ОСОБА_8 відбувся розподіл часток в Фірмі Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (TerraseedKurbishandel GMBH), Австрія та надавались від її імені довіреності на управління ТОВ Фірма "Поділля" на різних осіб.

31. 14.04.2020 між ТОВ Фірма "Поділля" та ТОВ "Терра Крафт" укладено договір оренди рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" та знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Голодьки, вулиця Подільська, будинок 6В, яке являє собою все наявне рухоме майно ТОВ Фірма "Поділля" в т.ч. обладнання цеху по переробці гарбуза, сільськогосподарську та автотранспортну техніку, а також різного роду обладнання та інвентар.

32. Разом із тим після смерті засновника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (TerraseedKurbishandel GMBH), Австрія ОСОБА_8 , кредитори ТОВ Фірма "Поділля" почали звертатись до суду із позовами про стягнення заборгованості попередніх періодів із товариства, в наслідок чого приватним виконавцем Вінницького виконавчого округу Собчуком В.В. за заявою ТОВ "Терра Крафт", та інших стягувачів було відкрито виконавче провадження по стягненню боргу відповідно до ухвали Господарського суду Вінницької області від 05.10.2020 у справі № 902/213/20 та виданого у цій справі наказу.

33. В ході здійснення виконавчого провадження було накладено арешти на все нерухоме майно ТОВ Фірма "Поділля", а саме:
- об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Подільська б. 6В, загальною площею 9236,6 кв.м (цех з переробки);

- об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Миру б. 105В, загальною площею 3840,0 кв.м (тракторна бригада);

- об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Кармелюка б. 21В, загальною площею 220,9 кв.м (будинок пасічника);

- об`єкт нерухомого майна шо знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Подільська б. 5а, загальною площею 137,7 кв.м (контора).

34. Дане майно було арештовано та реалізовано до відкриття процедури банкрутства та частково після порушення справи про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля", оскільки торги було розпочато до порушення справи про банкрутство, але у зв`язку із введенням воєнного стану їх було зупинено та поновлено вже після порушення справи про банкрутство (мораторій на дану примусову реалізацію не розповсюджувався).

35. Реалізовано було таке майно:

- Об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Подільська б. 6В, загальною площею 9236,6 кв.м (цех з переробки) було реалізовано 13.10.2021 за ціною 11 350 000,00 грн.

- Об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Миру б. 105В, загальною площею 3840,0 кв.м (тракторна бригада) було реалізовано 14.02.2022 за ціною 6 670 246,50 грн.

- Об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Кармелюка б. 21В, загальною площею 220,9 кв.м (будинок пасічника) було реалізовано 02.02.2022 за ціною 149 163,20 грн.

- Об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Хмільницький район, с. Голодьки, вул. Подільська б. 5а, загальною площею 137,7 кв.м. (комора) було реалізовано 26.05.2022 за ціною 93 890,00 грн.

36. Грошові кошти від реалізації майна були направлені на погашення вимог стягувачів ТОВ Фірма "Поділля" у виконавчому проваджені.
Грошові кошти від продажу майна, які надійшли після порушення справи про банкрутство, були розподілені приватним виконавцем Собчуком В.В., а розрахунок із кредиторами відображено в реєстрі вимог кредиторів.

37. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.08.2020, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 у справі № 902/836/20, заборонено ТОВ Фірма "Поділля", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, вчиняти будь-які дії направлені на входження, в тому числі - примусове, без дозволу та присутності представників ТОВ "Терра Крафт", та блокування роботи у будь-який спосіб (володіння, користування тощо), в тому числі - примусове, щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2068462705248; щодо прилеглої території та належного ТОВ Фірма "Поділля" рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Голодьки, вулиця Подільська, будинок 6В.

38. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.12.2020 у справі № 902/863/20 усунуто перешкоди ТОВ "Терра Крафт" у користуванні орендованим майном шляхом заборони ТОВ Фірма "Поділля", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, вчиняти дії з перешкоджання ТОВ "Терра Крафт" в користуванні майном, а саме: не вчиняти будь-яких дій направлених на входження, в тому числі - примусове, без дозволу та присутності представників ТОВ "Терра Крафт", та блокувати роботи у будь-який спосіб (володіння, користування тощо), в тому числі - примусове, щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2068462705248; щодо прилеглої території та належного ТОВ Фірма "Поділля" рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Голодьки, вулиця Подільська, будинок 6В.

39. 07.04.2020 між ТОВ "Цефей-Еко" та ТОВ "Голденкерн" було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 07/04/2020-ФП за яким ТОВ "Голденкерн" відступив ТОВ "Цефей-Еко" право вимоги до ТОВ Фірма "Поділля" на загальну суму 12 774 877,92 грн.

40. В якості забезпечення виконання зобов`язань перед новим кредитором 09.04.2020 між ТОВ Фірма "Поділля" та ТОВ "Цефей-Еко" було укладено договір застави незавершеного виробництва № 09/04-20 ФП, у відповідності до якого ТОВ Фірма "Поділля" передано в заставу ТОВ "Цефей-Еко" незавершене виробництво, посіви майбутнього урожаю на посівних площах відповідно до Додатку 1 до договору, а також вся зібрана сільськогосподарська продукція вирощена на посівних площах відповідно до Додатку 1 до договору на загальну суму 7 207 000,00 грн.

41. Предметом договору застави визначено наступне: незавершене виробництво (посіви) озимої пшениці вартістю 3 237 000,00 грн, яка засіяна на земельних ділянках ТОВ Фірма "Поділля" площею 118,9919 га та розташовані на території Голодьківської сільської ради Хмільницького району Вінницької обл.; незавершене виробництво (посіви) гарбуза вартістю 3 970 000,00 грн, яка засіяна на земельних ділянках ТОВ Фірма "Поділля" площею 203,574 га та розташовані на території Голодьківської сільської ради Хмільницького району Вінницької обл.

42. В зв`язку із невиконанням ТОВ Фірма "Поділля" зобов`язань щодо погашення кредиторської заборгованості перед ТОВ "Цефей-Еко", то протягом 2020 ТОВ "Цефей-Еко" було вчинено дії щодо отримання у власність всього вирощеного урожаю ТОВ Фірма "Поділля" 2020 р., а саме озимої пшениці та гарбуза.

43. Також у провадженні Господарського суду Вінницької області перебували справи № 902/925/20 та № 902/991/20 за позовом ТОВ "Цефей-Еко" до ТОВ Фірми "Поділля" про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на предмет застави.
Під час розгляду даних справ було забезпечено позов ТОВ "Цефей-Еко" до ТОВ Фірми "Поділля", за час існування якого ТОВ "Цефей-Еко" було зібрано та прийнято у власність весь урожай гарбуза ТОВ Фірми "Поділля" 2020 р.

44. За таких обставин в 2020 ТОВ Фірма "Поділля" було позбавлено всього вирощеного урожаю в 2020 та як наслідок і всіх обігових коштів, які ТОВ Фірма "Поділля" могли бути отримані від реалізації вирощеного урожаю та можливості виплачувати заробітну плату працівникам та орендну плату пайовикам за використання земельних ділянок.

45. Не маючи можливостей виплачувати орендну плату за використання розпайованої землі пайовикам, ТОВ Фірми "Поділля" було прийнято рішення про дострокове припинення договорів оренди землі із пайовиками на вимоги пайовиків шляхом укладання додаткових угод про дострокове припинення договорів оренди землі.

46. В зв`язку із цим протягом 2020-2021 років на вимогу пайовиків було достроково припинено договори оренди земельних ділянок - паїв.

47. За результатами аналізу фінансового стану боржника ТОВ Фірма "Поділля" на предмет наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності та інших незаконних дій у разі банкрутства, не було встановлено наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника.

48. Щодо закриття провадження у справі про банкрутство суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до змісту підсумкового звіту ліквідатора, останнім проведено інвентаризацію майна ТОВ Фірма "Поділля", за результатами якої виявлено та включено до ліквідаційної маси такі майнові активи: - Газопровід зовнішнього газопостачання ТОВ Фірма "Поділля", що знаходиться в с. Голодьки, Хмільницького району, Вінницької обл., який складається із наступних складових частин: 1. Газопровід високого тиску із сталевих труб 57 x 3,5 протяжністю 0,0044 км.; 2. Газопровід середнього тиску із сталевих труб 108 x 3 протяжністю 0,0122 км.; 3. Газопровід середнього тиску із сталевих груб 32 x 3 протяжністю 0,01460 км. 4. Газопровід середнього тиску із сталевих груб 110 x 6,3 протяжністю 1,62 км.; 5. Газорегуляторний пункт шафного гину ПГШП на базі регулятора DSR-10 (з вузлом обліку САМГАЗ G-4) в кількості 1 шт.; 6. Вузол обліку на базі лічильника "Курс 01-G250-A1-7Н" в кількості 1 шт.

49. Щодо іншого майна банкрута ліквідатор у вказаному вище звіті зазначив, що, у зв`язку з ліквідацією ТОВ "Терра Крафт" як юридичної особи (справа № 902/633/23), виконання судового рішення у справі № 902/207/22(902/770/23) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн (згідно визначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення переліку рухомого майна) та стягнення 2 684,00 грн. витрат на сплату судового збору є неможливим.

50. Від реалізації майна ліквідаційної маси (газопроводу зовнішнього газопостачання на ліквідаційний рахунок банкрута надійшли грошові кошти в сумі 292 131,00 грн, які були розподілені ліквідатором наступним чином: - 124 970,00 грн було виплачено основну грошову винагороду розпорядника майна, яка затверджена судом 24.01.2023; 2 359,00 грн було відшкодовано на витрати розпорядника майна, яка затверджена судом 24.01.2023; 15 000,00 грн виплачено за послуги із проведення експертної оцінки майна; 11 185,68 грн відшкодовано витрати ліквідатора у справі про банкрутство; 136 600,00 грн частково погашено основну грошову винагороду ліквідатора у справі про банкрутство за період із 24.01.2023 по 24.08.2023; 2 016,32 грн склала комісія банку за користування ліквідаційним рахунком.
Всього витрачено ліквідатором грошових коштів в сумі 292 131,00 грн, залишок на ліквідаційному рахунку становить 0,00 грн.

51. З метою виявлення майнових активів TОB фірма "Поділля", ліквідатором банкрута направлено запити щодо виявлення майна боржника до реєстраційних органів.

52. За результатами розгляду запитів ліквідатора отримано відповідні відповіді, які вказують на те, що станом на 01.04.2024 майнові активи в банкрута відсутні, грошові кошти на рахунках в банківських установах відсутні, рахунки закрито.

53. Наведені у звіті ліквідатора обставини підтверджені відповідними письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

54. Відповідно до протоколу № 24 засідання комітету кредиторів від 13.03.2025, за результатами проведення якого прийнято рішення, зокрема: схвалити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ Фірма "Поділля"; звернутись до Господарського суду Вінницької області із клопотанням про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ Фірми "Поділля"; уповноважити ліквідатора подати до Господарського суду Вінницької області клопотання про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ Фірма "Поділля".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

55. Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 у справі № 902/207/22, з вимогою оскаржені судові рішення скасувати, прийняти рішення яким направити справу №902/207/22 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

56. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 902/207/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026.

57. Ухвалою Верховного Суду від 17.02.2026 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

58. 24.02.2026 від заявника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору в сумі 1 996, 80 грн.
59. Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 902/207/22 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026, датою проведення судового засідання визначено 21.04.2026.
Про час та дату судового засідання сторони були сповіщені належним чином.

60. 07.04.2026 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

61. Ухвалою від 15.04.2026, у зв`язку з проходженням суддями Верховного Суду (Погребняк В.Я., Васьковський О.В., та Огороднік К.М.) підготовки для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України в період з 20 до 24 квітня 2026, відповідно до розпорядження Верховного Суду № 10/0/9-26 від 15.04.2026, повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області відбудеться 05.05.2026. 

62. 23.03.2026 та 07.04.2026 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" адвоката Оніщука Є.О., Головного управління ДПС у Вінницькій області, арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшли заяви про проведення судових засідань у справі №902/207/22 в режимі відеоконференції.
63. Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2026 заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" адвоката Оніщука Є.О., Головного управління ДПС у Вінницькій області, арбітражного керуючого Томашука М.С., про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
64. В судовому засіданні 05.05.2026 представник скаржника (в режимі відеоконференції) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просив Суд ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 у справі № 902/207/22 скасувати, прийняти рішення яким направити справу №902/207/22 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

65. Арбітражний керуючий Томашук М.С. та представник кредитора ТОВ "ФК "Плаза Інвест" в засіданні суду 05.05.2026 (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) проти вимог та доводів скаржника заперечили з підстав їх необґрунтованості. Просили Суд ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 у справі № 902/207/22 залишити без змін.

66. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином (докази в матеріалах справи).

67. Заслухавши думку учасників справи, що були присутні в судовому засіданні 05.05.2026, та зважаючи на те, що явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

68. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (05.05.2026) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 05.05.2026. Були відсутні і ніші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 05.05.2026.

69. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 28.04.2026 №4857-IX), Верховний Суд розглядає справу № 902/207/22 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ГУ ДПС у Вінницькій області)
70. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник посилається на положення п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та зазначає про порушення судами попередніх інстанцій положень ч.1 ст. 65 КУзПБ за неврахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, постанові від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, постанові від 44/484-б, постанові від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15.
Доводи ліквідатора
(арбітражний керуючий Томашук М.С.)

71. Арбітражний керуючий доводить, що Скаржником під час подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності до суду не було надано жодних доказів наявності підстав для застосування до визначених ними осіб субсидіарної відповідальності, не зазначено винної та протиправної поведінки кожного із зазначених осіб.

72. Питання повноти проведеної роботи арбітражним керуючим, щодо аналізу фінансового стану ТОВ Фірма "Поділля", який було проведено відповідно до Наказу Міністерства Економіки України "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства" №14 від 19.01.2006 року та відповідності Аналізу нормам законодавства було предметом дослідження в апеляційному та касаційному порядку під час оскарження Постанови господарського суду Вінницької обл. від 24.01.2023 де було встановлено законність дій арбітражного керуючого.

73. В проведеному аналізі фінансово-господарського стану боржника встановлено, що протягом досліджуваного періоду не було здійснено дій, які можна розцінювати як дії, що довели до банкрутства, не виявлено прихованих ознак банкрутства.

74. Керівні органи боржника не мали можливості повернути своє майно із оренди, з огляду на судові рішення у справі №902/863/20, які забороняли їм це робити.

75. Постановою Господарського суду Рівненської області від 04.11.2024 у справі №918/550/24 додатково встановлено відсутність у ТОВ "Поліський стандарт", майна що належить ТОВ Фірма "Поділля" про що зазначає ГУ ДПС у Вінницькій обл.

76. З метою процесуальної економії та економії коштів кредиторів, які вони можуть витратити на забезпечення проведення ліквідаційної процедури кредиторами було погоджено, що відповідно до частини 3 статті 65 КУзПБ, якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний окремо зазначити такі майнові активи у ліквідаційному балансі та подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

77. Поряд з цим, ГУ ДПС у Вінницькій області є кредитором у справі №902/207/22, то відповідно як кредитор у справі ГУ ДПС у Вінницькій обл. має повний обсяг прав на подання заяв про визнання недійсними правочинів боржника або спростування його майнових дій, а також на подання заяви про покладення на винних осіб солідарної або субсидіарної відповідальності. Проте, таким правом (на подання заяв про визнання недійсними правочинів боржника або спростування його майнових дій) під час провадження у справі не користався.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

78. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

79. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

80. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

81. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

82 Враховуючи викладене вище, а також доводи касаційної скарги за якими спірними постають питання результатів розгляду скарги ГУ ДПС у Вінницькій області на дії ліквідатора та заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про покладення субсидіарної відповідальності, а також питання закриття провадження у цій справі, - предметом касаційного перегляду, в даному випадку, є ухвала Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 у цій справі в частині результатів розгляду скарги на дії ліквідатора та заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про покладення субсидіарної відповідальності, а також в частині закриття провадження у цій справі. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

83. Згідно положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство (далі - КУзПБ) - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

84. За змістом статей 61, 62, 63, 64 КУзПБ банкрутства ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.

85. Відповідно до частини другої статті 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна або майно не виявлено чи відсутнє, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

86. Частиною третьою статті 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний окремо зазначити такі майнові активи у ліквідаційному балансі та подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

87. Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

88. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

89. Отже, Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення. Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство, чинним на момент введення ліквідаційної процедури щодо боржника у цій справі.

90. На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень, зокрема у постановах від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012.

91. Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка має обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16, від 10.12.2020 у справі № 916/95/18).

92. Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б).

93. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вимог статті 61 КУзПБ, з метою пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, проведення інвентаризації, формування ліквідаційної маси, тощо, ліквідатором банкрута проводились заходи у відповідності до Кодексу України з процедур банкрутства, про що був складений відповідний Звіт ліквідатора.

94. Також суди встановили вжиття арбітражним керуючим (ліквідатором) Томашуком М.С. усіх можливих та належних заходів, спрямованих на встановлення місця перебування спірного майна та його повернення до ліквідаційної маси боржника, що підтверджується матеріалами справи.

95. Колегія суддів наголошує, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

96. Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.(висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 03.09.2024 №910/19325/13)

97. Тобто під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність, виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

98. Поряд з цим, ГУ ДПС у Вінницькій області, зокрема, правом на подання заяв про визнання недійсними правочинів боржника або спростування його майнових дій під час провадження у справі не користався.

99. Відсутність прояву активних дій та пасивна поведінка кредитора щодо вжитих ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі, свідчить про відсутність у нього зацікавленості у ефективності здійснення ліквідаційної процедури та не відповідає меті участі кредитора у справі. До того ж така поведінка може сприяти збільшенню витрат у ліквідаційній процедурі та тривалості здійснення провадження у справі, що не відповідає цілям та завданням господарського судочинства.

100. При цьому, кредитори за умови непогодження з роботою ліквідатора, з належним виконанням покладених на нього функцій, вправі були подавати до суду скарги на його дії або бездіяльність, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, чого у цій справі судами не встановлено.

101. Крім того, скаржником не надано доказів звернення жодного з кредиторів до суду із зауваженнями, запереченнями до фінансового аналізу і звіту ліквідатора, чи скаргами на дії/бездіяльність арбітражного керуючого до подання ліквідатором фінансового аналізу до суду першої інстанції.

102. Натомість ГУ ДПС у Вінницькій області, як кредитор, проявив активні дії у справі вже після складання ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Томашуком М.С. (13.03.2025) звіту за підсумком процедури ліквідації. Тобто, відсутність зі сторони кредиторів активних дій (триваюча пасивна поведінка) не може бути свідченням ефективної реалізації ними своїх прав та проявом належної уважності та зацікавленості у ефективності здійснення ліквідаційної процедури, про що правильно зазначив суд першої інстанції. 

103. Затверджуючи підсумковий звіт ліквідатора, судами встановлено, що ліквідатор Томашук М.С., у відповідності до норм Кодексу України з процедур банкрутства, виконував обов`язки у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Поділля" належним чином, зокрема подавав до суду звіти про свою діяльність; запитував і отримував документи від підприємств, установ, організацій на предмет встановлення фінансового становища боржника; проаналізував фінансово-господарську діяльність; сформував та вів реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку; повідомляв кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів; скликав збори кредиторів і комітет кредиторів; виконував інші функції, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства та вимоги Господарського суду Вінницької області.

104. Підсумовуючи наведене, судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що ліквідатором в повній мірі виконано обов`язки та вжито всіх встановлених Кодексом України з процедур банкрутства заходів. 

105. Отже, господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку про те, що ліквідатором виконані усі необхідні дії, спрямовані на здійснення ліквідаційної процедури.

106. З огляду на викладене, аргументи скаржника які стосуються оскарження судових рішень попередніх інстанцій щодо затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закриття провадження; та розгляду скарги на дії ліквідатора банкрута, визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом.

107. Поміж тим, судом касаційної інстанції також перевіряється правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення щодо покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у розмірі 17 129 624,90 грн.

108. Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

109. Одним із юридичних механізмів досягнення гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

110. Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України, втратив чинність 28.08.2025), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства.

111. Відповідно до абз. 1 частини 2 статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а після змін, внесених Законом від 20.03.2023 №2971-IX, право має також кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

112. Абзацом 2 частини 2 статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

113. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. 

114. Верховний Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною 1 статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини 2 статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення - він не обмежується вичерпним переліком дій/бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц, пункт 66, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, пункт 7.56). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом ч. 2 ст. 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

115. Верховний Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. За правовими позиціями Верховного Суду такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 05.02.2019 у справі №923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 01.10.2020 у справі №914/3120/15, від 12.11.2020 у справі №916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі №25/62/09.

116. Виходячи зі змісту частини 2 статті 61 КУзПБ, суд оцінює істотність впливу дій (бездіяльності) третіх осіб на становище боржника, перевіряючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) цих осіб та фактичною неплатоспроможністю боржника (доведенням його до банкрутства).

117. Необхідна сукупність обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення, зокрема доведення боржника до банкрутства його засновником (учасником, керівником тощо), недостатність майна / активів у складі ліквідаційної маси для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів та розмір субсидіарної відповідальності, повинна бути підтверджена доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України. 

118. Господарський суд під час розгляду відповідної заяви оцінює подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, з точки зору відповідності їх наведеним у критеріям. 
119. КУзПБ не містить вичерпного переліку доказів, які підтверджують факт доведення боржника до банкрутства та / або спростовують такий факт.

120. Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17).
121. Системний аналіз змісту, зокрема, ч. 2 ст. 61 КУзПБ у взаємозв`язку з іншими нормами законодавства дає підстави для висновку, що до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи.

122. Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

123. Однак, зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість відповідних осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

124. Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

125. Поряд з цим, для застосування такої відповідальності недостатньою є лише констатація факту укладення правочину керівником боржника, необхідним є встановлення у межах стандарту доказування, визначеного статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, сукупності обставин, які характеризують роль такого керівника та / або учасників боржника, інших осіб у процесі укладення відповідного договору та / або його виконання, тобто конкретних дій / бездіяльності щодо ініціювання та / або сприяння такому укладенню всупереч інтересам боржника, приховування певної інформації щодо його економічної недоцільності, визначення завідомо невигідних умов договору, вчинення / невчинення дій з його виконання, належного контролю за використанням отриманих коштів, виведення їх на свою користь чи на користь інших осіб тощо. 
126. Субсидіарна відповідальність може бути покладена лише за умови наявності умисних дій, спрямованих на доведення юридичної особи - боржника до неплатоспроможності, та за відсутності доказів іншої об`єктивної причини, яка могла б призвести до цього фінансового стану.

127. Водночас, Верховний Суд звертає увагу, що для застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство суд має дослідити не окремі факти, а сукупність обставин, які характеризують поведінку осіб, причетних до управління боржником або отримання вигоди від його майнових операцій, з урахуванням виду діяльності боржника, структури активів і пасивів, моменту виникнення критичної неплатоспроможності, а також реальності та результативності заходів із повернення активів до ліквідаційної маси.

128.Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 61 КУзПБ субсидіарна відповідальність є додатковим, винятковим способом захисту прав кредиторів, який застосовується за умови доведення сукупності визначених законом обставин, зокрема: наявності вини відповідних осіб у доведенні боржника до банкрутства, існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між їхніми діями (бездіяльністю) та неплатоспроможністю боржника, а також недостатності ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів.

129. Так, на підставі встановлених у справі обставин суди попередніх інстанцій, що викладені у заяві твердження щодо наявності причино-наслідкового зв`язку між умисними діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та негативними наслідками як для боржника у вигляді втрати платоспроможності, так і для його кредиторів у вигляді неотримання погашення грошових вимог заявлених до боржника, не доведені заявником відповідними письмовими доказами.
Поряд з цим, матеріалами справи не встановлено факту протиправного чи безоплатного відчуження такого майна, його реалізації за заниженою вартістю або передачі пов`язаним особам, а відповідні правочини не визнані недійсними чи фраудаторними у встановленому законом порядку.

130. Доводи касаційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції. За своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

131. Порушень норм процесуального права, які б призвели до прийняття по суті невірного рішення або є підставами для обов`язкового скасування оскарженого судового рішення (частина 1 статті 310 ГПК України), колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено. 

132. Водночас, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на наступне:

133. Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

134. Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постанові КГС ВС від 19.01.2021 у справі N 916/97/20).

134. Законодавцем передбачено, що стягнені господарським судом суми із засновників (керівника) боржника як субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому законом КУзПБ (абзац 3 частини 2 статті 61 КУзПБ).

135. У постанові від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок за яким, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

136. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі № 911/3554/17 (911/401/21) вважає, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника розглядається за правилами ГПК України у межах справи про банкрутство в порядку, визначеному статтею 7 КУзПБ, тобто в окремому позовному порядку, з визначенням відповідного суб`єктного складу сторін спору.

137. З огляду на зазначене, колегія суддів звертає увагу, що суди попередніх інстанцій повинні були здійснити розгляд заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Фірма "Поділля" у зв`язку із доведенням його до банкрутства в окремому позовному провадженні в межах справи про банкрутство.

138. Водночас, колегія суддів враховує, що розгляд зазначеної заяви хоч і здійснено місцевим судом разом з іншими процедурними та процесуальними питаннями, однак не вплинув на правильність розгляду такої заяви по суті. Також колегія суддів враховує, що питання безпосередньо порядку та процедури розгляду зазначеної заяви скаржником не оскаржується. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

139. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

140. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

141. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

142. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

143. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржених судових рішень (в оскаржених частинах) без змін.

Судові витрати

144. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень суду першої та апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 у справі № 902/207/22 (в оскаржуваній частині) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік