РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026  	Справа №607/9481/26 Провадження №2-а/607/305/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Царук І.М.,
за участю: секретаря судового засідання Захарка Р.Я., 
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Дуфанця Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №607/9481/26 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026,
ВСТАНОВИВ:
29.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки викладені у ній обставини порушення позивачем вимог пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи. На обґрунтування таких вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 16.03.2026 о 14 год. 19 хв. транспортний засіб марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, на відстані менш як 10 метрів від пішохідного переходу, тобто з порушенням правил зупинки, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, не дивлячись на те, що у вказаний період він перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, а відтак не міг керувати зазначеним транспортним засобом, у зв`язку з чим не вчиняв поставлене йому у провину адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Крім того, просив врахувати, що санкцією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки лише у випадку створення цими діями перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Водночас, в оскаржуваній постанові серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що зупинка автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 у даному випадку створила перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. За наведеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026, звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого діяння та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026, залишено без руху.
12.05.2026 на виконання вимог ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2026 ОСОБА_1  усунув недоліки раніше поданої ним позовної заяви.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, визначено відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ та призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 21.05.2026.
21.05.2026 судовий розгляд вказаної адміністративної справи було відкладено на 18.06.2026 з метою недопущення порушення права відповідача на подання відзиву у даній справі у встановлений судом строк.
01.06.2026 представником відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради – Дубовою М.А. засобами поштового зв`язку до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому викладені заперечення щодо позовних вимог та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що 16.03.2026 о 14 год. 19 хв. транспортний засіб марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, на відстані менш як 10 метрів від пішохідного переходу, тобто з порушенням правил зупинки, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, чим порушено вимоги пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим інспектором з паркування було винесено постанову серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова, на думку представника відповідача, є законною та обґрунтованою, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підтверджується фотоматеріалами із зображенням автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , зупинку якого здійснено з порушенням вимог пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху. Крім того, зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, у зв`язку з чим у даному випадку інспектором з паркування постанову серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 правомірно винесено саме відносно ОСОБА_1 . Також зазначила, що згідно зі ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, зокрема на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі. Враховуючи викладене, представник відповідача позовні вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому просить у їх задоволенні відмовити повністю.
17.06.2026 ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, у якій викладено пояснення та аргументи щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень, з посиланням на відсутність в оскаржуваній постанові серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 відомостей про те, що зупинка автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 створила перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Дуфанець Є.М. вимоги поданого позивачем позову підтримав з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити повністю.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи, позивач ОСОБА_1 та представник відповідача – Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилися, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом встановлено, що 01.04.2026 головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Гаврачинським М.М. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно з даною постановою ОСОБА_1 ставиться у провину зупинка 16.03.2026 о 14 год. 19 хв. транспортного засобу марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернопіль по вул. Білецька, 1, ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, чим порушено вимоги пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху.
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить її скасувати. Перевіряючи вказані доводи представника позивача, суд виходить з наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок та підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, притягненню особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена чинним законодавством.
При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та достатніми доказами, що не викликають сумніву.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №259 від 15.03.2023 «Про уповноваження працівників управління муніципальної інспекції на виконання функцій інспекторів з паркування та втрату чинності рішення» працівників управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради наділено повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Як встановлено судом під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ним вимог пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху, що полягає у здійсненні зупинки транспортного засобу марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернопіль по вул. Білецька, 1, ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Відповідно до вимог пункту 15.9. г) Правил дорожнього руху зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Як видно, обставини, викладені у позовній заяві позивача ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 16.03.2026 о 14 год. 19 хв. він не керував транспортним засобом марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 та відповідно не здійснював його зупинку поблизу пішохідного переходу в м. Тернопіль по вул. Білецька, 1, оскільки у вказаний період проходив лікування у медичному закладі, у зв`язку з чим не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Разом з тим, вказані доводи позивача не свідчать про безпідставність прийняття інспектором з паркуваннярішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Так, згідно з приміткою до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.
Відповідно до статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.
За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення. 
Згідно з ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
З аналізу наведених норм закону вбачається, що відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе особисто власник (співвласник) транспортного засобу або фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Таким чином, з урахуванням наведених положень статті 14-2 КУпАП, суд доходить висновку, що у даному випадку саме ОСОБА_1 є відповідальною фізичною особою за вчинення правопорушення у сфері зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), оскільки на момент вчинення правопорушення транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зареєстрований за ним, а доказів внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача цього транспортного засобу чи наявності інших обставин, які відповідно до закону виключають його відповідальність, матеріали справи не містять та під час розгляду даної справи таких обставин судом не встановлено.
Крім того, суд вважає помилковими посилання позивача на відсутність у постанові про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 відомостей щодо обставин, які б свідчили про створення перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху, внаслідок зупинки транспортного засобу марки та моделі «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 поблизу пішохідного переходу, з огляду на положення підпункту «г» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, якими визначено, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, в тому числі на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі.
Таким чином, саме розміщення транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу законодавцем віднесено до випадків, коли таке розміщення (зупинка або стоянка) вважається таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а відтак додаткове зазначення в оскаржуваній постанові окремих фактичних обставин щодо створення перешкоди чи загрози безпеці руху у цьому випадку не є обов`язковим, оскільки така ознака прямо випливає з установленого факту зупинки транспортного засобу в забороненому Правилами дорожнього руху місці.
За наведеного, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б спростовували встановлені відповідачем обставини вчинення ним адміністративного правопорушення та свідчили про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026, а наведені ним доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
При цьому, як вбачається з наданих відповідачем разом із відзивом фотоматеріалів, 16.03.2026 о 14 год. 19 хв. транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований на проїзній частині дороги за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, на відстані менш як 10 метрів від пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2. Зазначені обставини відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 3 статті 265-4 КУпАП дають підстави для висновку, що вказане розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.
Крім того, суд бере до уваги, що відстань між транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 та пішохідним переходом визначалась інспектором з паркування із використанням лазерного світловіддалеміра марки «BOSH» GLM-500, справність та придатність якого до застосування підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинним на момент здійснення відповідних вимірювань.
Наведені обставини свідчать про те, що транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , був розміщений із порушенням вимог пункту 15.9 «г» Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.
З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд доходить висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а також наявність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності як відповідальної особи у розумінні статті 14-2 КУпАП.
Таким чином, досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують обставини, покладені відповідачем в основу оскаржуваної постанови, тоді як доводи позивача та його представника не свідчать про порушення відповідачем вимог законодавства під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнята уповноваженою особою в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому підстав для її скасування суд не вбачає.
Приймаючи рішення суд також враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
За наведеного, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а відтак рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір за подання позову у сумі 665,60 гривень, що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 29.04.2026 та №3 від 12.05.2026. Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 139, 143, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
Постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Гаврачинського М.М. про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 - залишити без змін.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ №00219176 від 01.04.2026 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Представник позивача: адвокат Дуфанець Євген Мирославович, адреса: с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери, 52.
Відповідач: Тернопільська міська рада в особі Управління муніципальної інспекції, місцезнаходження: м. Тернопіль Тернопільської області, вул. Євгена Коновальця, 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34334305.

Головуючий суддя	І. М. Царук