Справа № 496/714/26
Провадження № 2/496/2113/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Шаньшиної М.В.,
за участю секретарі судового засідання – Мірошнікової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка справу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,113 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», на підставі Сертифікату серії ОД № 0277904 на право на земельну частку (пай), виданого 30 червня 1998 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 25 травня 1998 року № 180/98.
Свій позов, позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_5 .. Після смерті батька залишилася копія Сертифікату серії ОД № 0277904 на право на земельну частку (пай) розміром 3,113 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», виданий 30.06.1998 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 180/98 від 25.05.1998 року.
Оригінал сертифікату, нажаль, був втрачений, про що в районній газеті «Південна зоря» від 21.06.2017 року зроблено відповідну заяву про визнання вищезазначеного сертифікату недійсним.
З метою отримання спадщини, попри втрату оригіналу правовстановлюючого документу, позивач звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.
Але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист-відмова від 22 серпня 2025 року № 2050/02-14), пояснивши, що причиною відмови є саме відсутність оригіналу Сертифікату серії ОД № 027’7904 на право на земельну частку (пай) розміром 3,113 в умовних кадастрових гектарах, виданого на ім`я покійного батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вважає, що її покійний батько за життя набув права на визначену земельну частку (пай) оскільки він протягом тривалого часу працював в КСП «Дружба народів», був його членом на момент розпаювання земель та майна підприємства, що підтверджується довідкою від 27.08.2007 року № 922, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Дружба народів», як правонаступником КСП «Дружба народів».
Крім того, наявність Сертифікату серії ОД № 0277904 на право на земельну частку (пай) розміром 3,113 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується витягом з технічної документації від 27.08.2007 року, виданим відділом земельних ресурсів у Біляївському районі Одеської області.
Через те, що зазначений вище сертифікат був виданий незадовго до смерті батька, за життя він не встиг використати своє право приватизації земельної ділянки, не оформивши при цьому право власності на неї, через що позивач зараз змушена звертатись до суду за захистом своїх майнових прав.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити.
Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 також надійшли заява про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони зазначили, що позов визнають та просили задовольнити.
Представник Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого виконкомом Ясківської сільської ради Біляївського району Одеської області 22.02.1978 року, актовий запис №11. Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 16.09.1995 року, який був зареєстрований Шевченською сільською Радою народних депутатів Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку - ОСОБА_9 , дружині – ОСОБА_10 .
Зазначений шлюб було розірвано 15.02.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 15.02.2005 року, актовий запис №13, прізвище після розірвання шлюбу « ОСОБА_11 »
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб 08.06.2005 року, актовий запис №05. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_12 , дружини – ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 зареєстрованого Виконавчим комітетом Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області 28.02.2001 року, актовий запис №10.
Після смерті батька відкрилась спадкова справа на спадкове майно ОСОБА_5 , позивач звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину.
Листом від 28.05.2025 року за №2050/02-14 державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. позивачу ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на рухоме майно та нерухоме майно, та рекомендовано було звернутись до суду з позовною заявою з питання спадкування. 
За роз`ясненнями, наведеними в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».
Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Як вбачається з матеріалів справи, померлому ОСОБА_5 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3.113 в умовних кадастрових гектарах без зазначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ОД №0277904 від 30.06.1998 року виданий громадянину України – члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу), сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Дружба народів», який знаходиться за адресою: с. Яськи, вул. Леніна, Біляївського району Одеської області, виданий на підставі рішення Біляївської райдежадміністрації від 25.05.1998 року №180/98.
З копії газети «Південна Зоря» від 21.06.2017 року №44 встановлено, що було опублікована об`ява «Вважати недійсним загублений сертифікат на земельну частку (пай), площею 3.113 га, серії ОД№0277904 від 30.06.1998 року на імя ОСОБА_5 , виданий на підставі рішення Біляївської райдержадміністрації №180/98 від 25.05.1998 року. Сертифікат зареєстрований 1 березня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №910».
Як вбачається з наданої державним нотаріусом Шевченко Ю.А. копії спадкової справи, окрім позивача, спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Право власності припиняється в разі смерті власника (ч. 11 ст. 346 ЦК України).
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що померлий ОСОБА_5 мав право на земельну частку (пай), що розташована на території Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області, а позивач є спадкоємцем майна померлого.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 259, 263, 264, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1235, 1269, 1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,113 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», на підставі Сертифікату серії ОД № 0277904 на право на земельну частку (пай), виданого 30 червня 1998 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 25 травня 1998 року № 180/98.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя М.В. Шаньшина