Справа № 214/332/26
2/214/2297/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
28 травня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №95093282000 №рах.26206966067924 від 11.01.2019 року в загальному розмірі 40 536 грн. 21 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 січня 2019 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95093282000 №рах. НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 30 000 грн. 00 коп. на придбання товару та відкрито кредитну картку.
16 квітня 2019 року відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту, що підтверджується рухом коштів по рахунку картки з лімітом.
Між тим, відповідач не виконала належним чином умови Кредитного договору, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 40 536 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 28 711 грн. 57 коп.; заборгованість за відсотками – 11 719 грн. 64 коп.; заборгованість за комісією – 105 грн. 00 коп.
23 грудня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №227, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк», включно і до відповідача за Кредитним договором №95093282000 №рах.26206966067924 від 11.01.2019 року.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористалась - відзив на позовну заяву до суду не надала.
За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, 11 січня 2019 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95093282000, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картку у розмірі 10 000 грн. 00 коп., строком користування кредитом з 11 січня 2019 року по 10 лютого 2021 року (з можливістю подальшої пролонгації) та зазначені умови кредитування.
11 січня 2019 року відповідачем було підписано Анкету-заявку на надання споживчого кредиту, якою вона просить АТ «Укрсиббанк» надати їй споживчий кредит «Револьверна кредитна картка» на 24 місяці. Сума кредиту становить 10 000 грн. 00 коп.
Відповідно до руху коштів по рахунку картки з лімітом за період з 16 січня 2019 року по 10 березня 2022 року убачається, що відповідач користувалась кредитними коштами АТ «Укрсиббанк», а також виконувала зобов`язання згідно умов Кредитного договору.
З руху коштів по рахунку картки з лімітом за період з 16 грудня 2021 року по 15 січня 2022 року, з лівого верхнього кутка убачається інформація для клієнта банку, тобто для відповідача, що «Відповідно до умов договору Вам необхідно в строк до 10 лютого 2022 року поповнити Ваш картковий рахунок щонайменше на суму 0 грн. 00 коп.». Станом на 15 січня 2022 року баланс заборгованості на початок склав 40 536 грн. 21 коп., зарахувань відбулось 40 536 грн. 21 коп. та, відповідно, заборгованість на кінець звітного періоду 0 грн. 00 коп. 22 грудня 2021 року відбулось зарахування коштів (тип операції) на суму 40 536 грн. 21 коп.
Разом з тим, з руху коштів по рахунку картки з лімітом за період з 16 січня 2022 року по 15 лютого 2022 року, з лівого верхнього кутка убачається інформація для клієнта банку, тобто для відповідача, що «Відповідно до умов договору Вам необхідно в строк до 10 березня 2022 року поповнити Ваш картковий рахунок щонайменше на суму 0 грн. 00 коп.». Станом на 15 лютого 2022 року баланс заборгованості на початок склав 0 грн. 00 коп., відбулось зарахувань 0 грн. 00 коп. та, відповідно, заборгованість на кінець звітного періоду 0 грн. 00 коп.
Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору та на таких умовах.
23 грудня 2021 року між АТ «Укрсиббанк»та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №227, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк»відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржників АТ «Укрсиббанк».
Згідно до Витягу з реєстру боржників від 23.12.2021 року до Договору факторингу №227 від 23.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №95093282000 від 11.01.2019 року у розмірі 40 536 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 28 711 грн. 57 коп.; заборгованість за відсотками – 11 719 грн. 64 коп.; заборгованість за комісією – 105 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Так, позивач звертаючись до суду вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» по укладеному Кредитному договору №95093282000 від 11.01.2019 року становить 40 536 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 28 711 грн. 57 коп.; заборгованість за відсотками – 11 719 грн. 64 коп.; заборгованість за комісією – 105 грн. 00 коп.
Проте, суд дослідивши матеріали справи не погоджується з вказаним твердженням представника позивача, адже з наданої позивачем виписки – руху коштів по рахунку картки з лімітом відповідача убачається, що у останньої станом на 15 лютого 2022 року відсутня заборгованість за Кредитним договором №95093282000 від 11.01.2019 року, оскільки 22 грудня 2021 року відбулось зарахування грошових коштів у розмірі 40 536 грн. 21 коп. в рахунок погашення існуючої заборгованості за вказаним Кредитним договором.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним Кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що право вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором на суму заборгованості у розмірі 40 536 грн. 21 коп. до позивача не перейшло, оскільки на момент укладення Договору факторингу №227 від 23.12.2021 року зобов`язання позичальника на вказану суму було припинено, позаяк 22 грудня 2021 року відбулось зарахування коштів у рахунок погашення існуючої заборгованості, а тому підстав для стягнення такої заборгованості немає.
Отже, враховуючи встановлені обставини, які спростовують доводи позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог та відмови у їх задоволенні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 554, 610, 623, 638, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.