28.04.2026 

Справа № 401/782/26
Провадження № 1-кп/401/251/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 , 
за участю
секретаря   ОСОБА_2 
прокурора    ОСОБА_3 
захисника   ОСОБА_4 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026121070000003 відносно:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2026 років. 
У квітні 2025 року, точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проходив повз магазин «Анастасія», розташований по вулиці Конька, 16 в місті Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області. 
Перебуваючи поблизу вищезазначеного магазину, ОСОБА_5 помітив на ділянці, розташованій через дорогу навпроти даного магазину, біля дерева велосипед марки «Azimut SFX-500» сірого кольору без запірного тросу, який привернув його увагу як предмет незаконного збагачення, що на праві приватної власності належав ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_6 приїхав до магазину «Анастасія» та залишив даний велосипед на вулиці біля дерев на час перебування в магазині. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Azimut SFX-500». 
У подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3600 гривень. 
Крім того, на початку жовтня 2025 року в ранковий час, точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , проходив повз будинок АДРЕСА_1 . 
Перебуваючи біля вищезазначеного будинку, ОСОБА_5 помітив на лавці біля під`їзду зазначеного будинку мобільний телефон «Хіаоmі», модель «Redmi 13» блакитного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який привернули його увагу як предмет незаконного збагачення, що на праві приватної власності належав ОСОБА_7 . Остання випадково залишила його на лавці після відпочинку по дорозі до магазину.
При цьому ОСОБА_5 про свою знахідку в органи влади не повідомив та не вжив заходи щодо повернення майна власнику. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі», модель «Redmi 13» блакитного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та поклав його до кишені своїх штанів.
У подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3730 гривень 30 копійок. 
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану , а за другим епізодом – повторно, тобто кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України. 
20 березня 2026 року між прокурором та обвинуваченим, за участю його захисника, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме 5 років позбавлення волі, , зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку, встановленого судом. 
В угоді передбачені обов`язки, покладені на обвинуваченого, строки та порядок їх виконання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);
2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);
2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В ході судового засідання встановлено, що  ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно.
Згідно ст. 12 КК України злочини відносяться до категорії тяжких. Кожен з  потерпілих надали письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. 
Обвинувачений, його захисник, а також прокурор в судовому засіданні просили затвердити укладену угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проходив військову службу у період з 11 травня 2018 року по 13 вересня 2021 року, перебуває на військовому обліку. 
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено. 
Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої матеріальної шкоди. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладених між прокурором та обвинуваченим та призначення останньому узгодженого покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2026 року, укладену між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області  ОСОБА_3  та обвинуваченим  ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката  ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочинів , передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі. 
Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 ( один) рік. 
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5 періодично з'являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Речові докази, а саме:  
-мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi 13 с» блакитного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити їй за належністю;
-велосипед сірого кольору «AZIMUT STX-500» , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 – залишити йому за належністю. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13 с» - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 січня 2026 року на велосипед сірого кольору «AZIMUT STX-500» - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду 
Кіровоградської області     ОСОБА_1