Справа № 591/14999/25
Провадження № 2/591/4038/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
30 червня 2026 року місто Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829 в особі представника Анохіної Ольги Олексіївни до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості,
установив:
30.12.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 28.04.2021 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №20118658165 видано ОСОБА_1 кредит у сумі 70000 грн. 25.12.2023 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №40021799136 видано ОСОБА_1 кредит у сумі 36693 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі. Водночас відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання належним чином, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Як повідомив позивач, загальна заборгованість відповідача за двома кредитними договорами перед позивачем станом на 30.10.2025 склала 144137,69 грн.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.01.2026 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначений на 20.03.2026, був відкладений до 30.06.2026.
Представник позивача у судове засідання не прибув, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які в силу положень частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються врученими. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 30.06.2026 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 28.04.2021 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №20118658165 видано ОСОБА_1 кредит у сумі 70000 грн. 
25.12.2023 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №40021799136 видано ОСОБА_1 кредит у сумі 36693 грн.
Згідно умов заяви №20118658165 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку, на якій встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн, розрахунковий день 30 числа місяця, платіжна дата 30 числа місяця. Стандартна процентна ставка згідно договору №20118658165 – 47,88% річних, реальна річна процентна ставка – 47,88 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом 1257,86 грн.
Згідно договору №20118658165 у матеріалах справи наявна довідка про збільшення кредитного ліміту, який станом на 11.06.2024 становить 70000 грн.
Згідно умов заяви №40021799136 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку, на якій встановлено сума кредиту 36693 грн на строк 24 місяці. Процентна ставка згідно договору №40021799136 – 0,01% річних з 25.12.2023 по 24.02.2025, розмір комісії за обслуговування кредиту з 25.02.2025 - 3%, разова комісія 0% від суми кредиту + 499 грн.
Факт узгодження умов щодо надання кредитів також підтверджується паспортами споживчого кредиту.
Факт користування та надання відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку з 28.04.2021 по 30.10.2025 та платіжною інструкцією №TR.74315415.16719.359 від 22.12.2023 за кредитним договором №20118658165 та випискою з особового рахунку з 22.12.2023 по 30.10.2025 за кредитним договором №40021799136, що наявні в матеріалах справи.
Відповідно до розрахунків заборгованості по кредитним договорам №20118658165 та №40021799136 станом на 30.10.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №20118658165 у сумі 111858,27 грн, з яких 70000 грн заборгованість за кредитом; 41858,27 грн – заборгованість за відсотками, а також за кредитним договором №40021799136 у сумі 32279,42 грн, з яких 24534,29 грн заборгованість за кредитом, 2,91 грн – заборгованість процентами, 7742,22 грн – заборгованість за комісією.
Тобто загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 30.10.2025 склала 144137,69 грн.
Несвоєчасна сплата обумовлених кредитними договорами платежів порушує право позивача на отримання власних грошових коштів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами позивач надав суду копію банківської виписки, з якої можна встановити, що відповідач користувався кредитними коштами, які були зараховані на його рахунок, однак відповідні виплати, передбачені договорами, проводив не регулярно та не у повному обсязі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем, суд зазначає, що позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.
За даних обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог АТ «Перший український міжнародний банк» шляхом стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами №20118658165 у розмірі 111858,27 грн, з яких 70000,00 грн заборгованість за кредитом, 41858,27 грн заборгованість за відсотками; за договором №40021799136 - у розмірі 24537,20 грн, з яких 24534,29 грн заборгованості за кредитом, 2,91 грн заборгованості за відсотками.
Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії за кредитним договором №40021799136, суд зазначає наступне.
Умовами договору вищевказаного вказано, що розмір комісії за обслуговування кредиту з 25.02.2025 - 3%, разова комісія 0% від суми кредиту + 499 грн.
За змістом частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно положень частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. 
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач фактично встановив для відповідача обов`язок сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості, не конкретизувавши в умовах договору, за надання яких саме послуг чи виконання яких дій ця комісія стягується. Доказів, які б підтверджували вчинення позикодавцем будь-яких фактичних чи юридично значимих дій, за які могла бути нарахована зазначена комісія, позивачем до матеріалів справи не подано. Крім того матеріали справи не містять відомостей про те, чи звертався взагалі відповідач до позивача за будь-якою інформацією щодо розміру кредиту чи з інших питань. 
Тому позовні вимоги про сплату комісії у сумі 7742,22 грн є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема принципам визначеності та прозорості умов договору, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
На підставі статей 133,141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, за рахунок відповідачки позивачу підлягають відшкодуванню понесені ним витрати на сплату судового збору у мінімальному розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 273, 274, 279, 280-289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829 заборгованість за кредитним договором №20118658165 у розмірі 111858,27 грн, з яких 70000,00 грн заборгованість за кредитом, 41858,27 грн заборгованість за відсотками; заборгованість за договором №40021799136 у розмірі 24537,20 грн, з яких 24534,29 грн заборгованості за кредитом, 2,91 грн заборгованості за відсотками; 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
В іншому відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          Ю.О. Зеря