Провадження № 2/641/1345/2026 	Справа № 641/10189/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 червня 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Чайка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 641/10189/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-
В С Т А Н О В И В:

Адвокат Король В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2021 року по справі № 641/7350/21 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі), із відповідною індексацією, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з часу початку стягнення аліментів у нього суттєво змінилися життєві обставини, а саме дуже погіршився стан його здоров`я, та відповідно погіршився матеріальний стан. Зазначив, що є інвалідом ІІ групи безстроково, несе значні витрати на лікування та підтримання стану здоров`я. Такий стан здоров`я значно обмежує його працездатність та створює об`єктивні перешкоди для збереження попереднього рівня виплат аліментів без шкоди для його базових життєвих потреб та лікування. Також, вказав, що наразі він є безробітнім, у зв`язку зі станом здоров`я та неможливістю виконувати службові обов`язки в повному обсязі. На момент подання позову єдиним доходом є пенсія по інвалідності. Враховуючи зазначені вище обставини, стягнення аліментів у раніше встановленому розмірі є надмірним тягарем для позивача, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою суду від 30.12.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
12.02.2026 відповідачем ОСОБА_2 через систему Електронний суд подано відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначила, що доводи позивача про скрутне матеріальне становище є необґрунтованими, оскільки позивач має дохід, зокрема, пенсію по інвалідності та як підписант ПП «Ваша безпека 2020» засновником якого є батько позивача, позивач уповноважений діяти від імені юридичної особи, підписувати договори, податкову документацію та ін., тобто позивач працює та має дохід. Також, позивач має у власності автомобілі, які потребують фінансових витрат. Отже, зазначені обставини не узгоджуються з доводами позивача про відсутність доходу та неможливість сплачувати аліменти в раніше встановленому рішенням суду розмірі. Вказала, що позивач не цікавиться життям дитини, її здоров`ям, потребами, та не підтримує з нею взагалі спілкування, чим наносить їй психологічні травми та душевні страждання. 
03.03.2026 представником позивача через систему Електронний суд подано відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі, вважав доводи відповідача, викладені у відзиві необґрунтованими, та такими, що суперечать обставинам справи та наданим доказам.
19.03.2026 відповідачем через систему Електронний суд подано додаткові письмові пояснення, в яких вона просила відмовити у задоволенні позову з огляду на недоведеність позивачем скрутного матеріального становища та стану здоров`я, що унеможливлюють сплату аліментів у встановленому раніше розмірі.
Ухвалою суду від 02.04.2026 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 20.05.2026 виправлено описки, допущені в резолютивній частині ухвали суду від 02.04.2026 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження № 67, складеного 28.01.2011 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі. 
Згідно з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2021 року по справі № 641/7350/21 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та позивачем не оскаржувалося.
При постановленні зазначеного рішення та стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, судом було враховано його стан здоров`я та наявність ІІ групи інвалідності.
Відповідно до розрахунку державного виконавця Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.11.2025 року, ОСОБА_1 станом на 24.11.2025 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 67 604,25 грн.
З довідки від 25.11.2025 року № 579 вбачається, що ОСОБА_1 до 16.12.2025 року працював інженером в приватному підприємстві «Явір – 2000» та мав дохід.
З 01.11.2025 року ОСОБА_1 було встановлено неповний робочий день 6 годин з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, що підтверджується Витягом з наказу приватного підприємства «Явір – 2000» від 31.10.2025 року № 304-К.
Відповідно до наказу від 16.12.2025 року № 330-К, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за власним бажанням.
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №326098 від 04.08.2021 року, та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 25.11.2025 року № 2557.
З виписок з медичних карток ОСОБА_1 № ІХ-2510034567, № ІХ-2505162430, № ІХ-2406282834, № ІХ-2309203235, № ІХ-2207141020, № 1175, № 492, № 4209, № 2956, № 1665, № 3918 вбачається, що йому встановлено діагноз ІХС: стабільна стенокардія ІІІ функціональний клас, після інфарктний передній розповсюджений інфаркт міокарда без зубця кардіосклероз. Суправентикулярна екстрасистологічна аритмія та ін. Також, ОСОБА_1 встановлено супутній діагноз: хронічний панкреатит, без порушення зовнішньосекреторної функції підшлункової залози, стадія загострення. Хронічний атрофічний гастрит та ін. Крім цього, згідно з консультативними заключеннями лікаря імунолога, ОСОБА_1 встановлено діагноз автоімунна реакція клітинного типу. Доказів суттєвого погіршення стану здоров`я з 2021 року, тобто після стягнення з ОСОБА_1 аліментів медична документація не містить.
Суд не може прийняти як належний доказ витрат позивача надані ним чеки з аптек, тому що доказів, що саме він сплачував грошові кошти за призначені йому лікарські засоби суду не надано.
Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 21.05.2026, ОСОБА_1 має у власності 2 (два) транспортних засоби – Mitsubishi Outlander та Toyota Prius, які були подаровані позивачу 26.08.2025 року.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що з моменту винесення зазначеного вище рішення у нього значно погіршився стан здоров`я, та відповідно у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, підлягає зменшенню.
Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України.
Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів у 2021 році, суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.
Позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, настільки що це унеможливлює сплату аліментів у визначеному раніше розмірі. Позивач має дохід, зокрема, пенсію по інвалідності, яка відповідно до наданих ним документів збільшується. На даний час позивачем не надано доказів про знаходження на його утриманні інших утриманців. Наполягаючи на зменшенні розміру аліментів, позивач посилається на погіршення стану здоров`я та інвалідність, водночас рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2021 року було встановлено, що позивач має проблеми зі здоров`ям та є інвалідом ІІ групи. Зазначене рішення позивач не оскаржував, тобто фактично погодився з розміром присуджених раніше аліментів. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу є обґрунтованим відповідно до стану здоров`я дитини, який навпаки погіршився, та її потреб.
Відповідачем ОСОБА_2 надано витяг з рішення виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 26.09.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, за яких вона зазнала психологічного насильства, що не потребує доведення.
Крім цього, відповідачем надано медичні виписки дитини з яких встановлено, що дитина перебуває на обліку у лікарів, та відповідач несе витрати на її лікування, а також витрати на забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку.
У зв?язку з зазначеними вище обставинами зменшення розміру аліментів на утримання дитини може призвести до негативних наслідків, пов?язаних з забезпеченням дитини необхідними речами для її належного розвитку та становлення.
Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів щодо суттєвого погіршення матеріального становища та стану здоров`я позивача з часу ухвалення рішення судом про стягнення аліментів суду не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи відмову у задоволенні позову витрати на користь позивача стягненню не підлягають.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12 ,13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя І.В.Чайка