Справа № 337/1036/26
Номер провадження 2/337/1143/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участі секретаря Сьомченко А.А., представника позивача адвоката Земцової В.О., представника третьої особи Ткачук Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Китаєва О.О. про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зняття арешту з майна, – 
ВСТАНОВИВ:
18 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Китаєва О.О. про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зняття арешту з майна. 
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син – ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт сином за життя не складався. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав зі спадкодавцем на час його смерті та звернувся у встановлений строк до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Китаєвої О.О. із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 09.02.2006 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю обтяження (арешту) на 1/3 частку в праві власності на квартиру, яка належала спадкодавцю. Згідно відомостей, що містяться в АСВП та реєстрі боржників вбачається, що будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає. З метою захисту своїх прав на спадкове майно він звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою від 02.03.2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Китаєвої О.О. спадкову справу, відкриту після смерті ОСОБА_1 
13.03.2026 року від представника третьої особи Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення, в яких представник третьої особи зазначив, що в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження № 8045385: - дата реєстрації 09.10.2008, 11:34:28; - реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Рядянської України, 40, (061) 213-08-94, 224-02-67; - заявник: Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, код: 35036491, 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Свободи, 60; - підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 671113, 24.09.20008, Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Д/В Проданова; - тип майна невизначене майно, все нерухоме майно; - Суб`єкти: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник. Перевіркою відомостей в Системі щодо особи, відомості про яку зазначені в обтяженні № 8045385, інформація про виконавчі провадження відсутня. 
За даними АСВП 15.10.2008 старшим державним виконавцем Годіною Аллою Юріївною була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, із зазначенням підстави «направлення виконавчого документа за належністю до виконання до іншого ВДВС». Разом з тим, дані АСВП по виконавчому провадженню № 6961555 не містять відомостей про вжиття такого заходу примусового виконання як звернення стягнення на майно боржника.
19.03.2026 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Китаєвої О.О. надійшла копія спадкової справи №14/2025, відкритої після смерті ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 27.04.2026 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача, адвокат Земцова В.О., до судового засідання прибула, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Представник відповідача – Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, належним чином повідомлений про розгляд справи до судового засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про розгляд справи до судового засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.
Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Китаєва О.О. до судового засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Представник третьої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до суду прибув, надав пояснення аналогічні тим, що були викладені у письмових поясненнях. 
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18.06.2025 Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.
Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому не підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 17.02.2004.
Позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги як батько померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 31.10.1981 року виконавчим комітетом рад депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області.
Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_1 відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав зі спадкодавцем на час його смерті та 09.07.2025 року звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Китаєвої О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті сина – ОСОБА_3 .
На підставі вказаної заяви нотаріусом заведена спадкова справа № 14/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 09.07.2025 року, за життя ОСОБА_1 заповіт не складав.
Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Китаєвою О.О. від 09.02.2026 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявністю арешту нерухомого майна, а саме, реєстраційний номер обтяження: 8045385; тип обтяження: арешт нерухомого майна; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: НОМЕР_5 ; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ №671113, від 24.09.2028 року, Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.
Також судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявне обтяження № 8045385: - дата реєстрації 09.10.2008, 11:34:28; - реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Рядянської України, 40, (061) 213-08-94, 224-02-67; - заявник: Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, код: 35036491, 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Свободи, 60; - підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 671113, 24.09.20008, Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Д/В Проданова; - тип майна невизначене майно, все нерухоме майно; - Суб`єкти: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник. 
При цьому, щодо фізичної особи ОСОБА_3 обліковується виконавче провадження № 6961555, відкрите 29.02.2008 в Бердянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з примусового виконання виконавчого листа № 2-7493 від 21.01.2008, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення на користь АБ «Металург» 3 961,37 грн. 
Наказом Міністерства юстиції України від 16.11.2022 № 5128/5 «Про відділи державної виконавчої служби» відділи державної виконавчої служби, зокрема, Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виведено зі складу та введено до складу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з підпорядкуванням цьому міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичної особи та перейменуванням в Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2025 № 517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перейменовано на Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, що розпочало функціонувати з 31 грудня 2025 року, повноваження якого поширюються на адміністративно-територіальні одиниці Дніпропетровської, Запорізької та Кіровоградської областей. Наказом Міністерства юстиції України від 02.06.2025 № 1549/5 «Про перейменування відділів державної виконавчої служби» перейменовано відділи державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно з Переліком відділів державної виконавчої служби, що перейменовуються, згідно з яким Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перейменовано в Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами) в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, через що органи державної виконавчої служби Запорізької області продовжують здійснення своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки місто Бердянськ Бердянської міської територіальної громади Бердянського району Запорізької області, внесено до Тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (далі – Перелік), з метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, її функціонування призупинено для працівників відділу.
Також відповідно до наказів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 18.03.2022 року працівникам відділу встановлено простій в роботі до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин, що викликали простій для працівників відділу. 
Враховуючи викладене, витребування будь-якої інформації від Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України стосовно виконавчого провадження № 6961555, наразі, неможливо.
Враховуючи викладене, неможливо достеменно встановити, в межах якого саме виконавчого провадження було прийнято рішення про накладення арешту постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АМ 671113 від 24.09.2008, та чи є фізична особа боржник за виконавчим провадженням № 6961555, особою, після смерті якої прийняв спадщину ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Аналогічні положення закріплені в ст. 316-321 ЦК України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(ст.1218,1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст.1220 ЦК України).
Згідно з ч.1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст.1268 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
На момент накладання державним виконавцем арешту у виконавчому провадженні №41468766 (07.02.2014) примусове виконання судових рішень регулювалось Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIVвід 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV), який втратив чинність з 05.01.2017року. На даний час примусове виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон №1404-VIII).
Статтею 11 Закону №606-XIV передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ст. 57 Закону №606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Аналогічні положення містяться і у ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Так, відповідно до ч.1, ч. 2 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно ч.1 до ст.59 Закону №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.39 Закону №1404-VII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Згідно з ч.1, - ч.3 ст. 40 Закону №1404-VII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,3,4,6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,6,9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).
Відповідно до ч. 1ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно із ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
В даному випадку суд враховує, що системний аналіз вищевказаних норм права свідчить проте, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття.
Оскільки у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
В постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21 зазначено, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей15 і 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.
Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)).
Як встановлено судом, на час розгляду справи позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , якому на момент смерті належала спірна 1/3 частка квартири. Вказане нерухоме майно увійшло до складу спадкового майна, а тому позивач має право на захист свого права на володіння, користування та розпорядження зазначеною у позові квартирою.
Водночас позивач має перешкоди в оформленні спадкових прав на частку квартири, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі постанови державного виконавця.
При цьому, як встановив суд, на час розгляду справи в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 .
Як встановлено судом, боржник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто його правоздатність припинена. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, яку за законом спадкує батько - позивач ОСОБА_1 . Останній в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і нотаріусом заведена спадкова справа, яка на час ухвалення цього рішення є чинною.
В той же час, наявність арешту нерухомого майна спадкодавця наразі перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, і реалізувати своє право власності на нього, враховуючи, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України воно належить йому з часу відкриття спадщини.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що підстав для подальшого накладення арешту на спадкове майно на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про зняття арешту з майна спадкодавця, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачем спірної частки квартири, то оцінивши обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув право власності на спірну квартиру в порядку спадкування після смерті сина, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, в подальшому звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але не може отримати його в нотаріальному порядку у зв`язку з наявністю арешту на вказане майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді зазначеної частки квартири, чим порушується його право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Китаєва О.О. про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зняття арешту з майна – задовольнити повністю.
Зняти арешт та заборону здійснювати відчуження нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , накладений постановою АМ №671113 від 24.09.2008 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Д/В Проданова та скасувати обтяження №8045385.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71.65 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Г.В. Гнатик