П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6584/25	

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.,
повний текст судового рішення
складено 06.03.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
05.03.2025 ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (наділі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила суд:
1) визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо: 
- не розгляду та не направлення до компетентних органів Естонської республіки заяви позивачки на призначення Естонської Народної пенсії від 23.06.2023; 
- не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024; 
- повідомлення недостовірної інформації компетентним органам Естонської республіки щодо дати звернення позивачки із заявою про призначення Естонської народної пенсії;
2) стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 37161,27 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 11.04.2017 їй призначена пенсія за віком, з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 (надалі - Угода). На підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 по справі №420/4721/21 був здійснений перерахунок пенсії позивачки з врахуванням стажу її роботи на території Естонської Республіки. 
Позивач посилалась на те, що з 14.10.2023 вона набула право на призначення Естонської народної пенсії, та ще у квітні 2023 року надала пакет документів до ГУ ПФУ в Одеській області для призначення їй компетентною установою Естонської Республіки пенсії та заяву про перерахунок національної пенсії по стажу (без врахування стажу на території Естонії).
Проте, 31.05.2023 позивач отримала від ГУ ПФУ в Одеській області повідомлення №1500-0211-8/68806 від 31.05.23 про повернення документів через те, що період роботи в Естонській республіці зарахований до стажу пенсії в Україні, та фактично документі повернуті не були. Такі дії та рішення були оскаржені до суду в межах справи №420/18677/23 та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024, ГУ ПФУ в Одеській області було зобов`язане розглянути заяву позивача від 23.06.2023 із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням висновків суду. Вказане рішення суду було виконане лише в частині перерахунку національної пенсії по стажу із зменшенням розміру пенсії внаслідок відрахування стажу, набутого на території Естонської Республіки. 
При цьому, для виконання рішення в частині «розглянути заяву від 23.06.2023 із прийняттям відповідного рішення (направлення документів до Естонської республіки для призначення пенсії), з урахуванням висновків суду», відповідач повторно запросив документи у позивача. Позивач 29.04.2024 вдруге надала запитувані відповідачем документи (аналогічний пакету документів наданого у квітні 2023 р.). 17.12.2024 на рахунок позивача надійшли кошти з призначенням платежу «Фінансування на виплату пенсії Естонської Республіки» від ГУ ПФУ в Одеській області. Однак, відповідач не виконав рішення суду, щодо розгляду заяви позивачки (про призначення Естонської народної пенсії) від 23.06.2023. Замість цього, відповідач направив документи до Естонії, наче позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України для призначення їй компетентною установою Естонської республіки пенсії 29.04.2024 (замість 23.06.2023), чим позбавив позивача належних соціальних виплат за вказаний період.
Позивач посилалась на те, що з метою отримання доказів, вона подавала заяви та запити на отримання інформації щодо розрахунку і виплати їй Естонської народної пенсії, та з листа відповідача від 08.01.2025 вбачається, що Естонська народна пенсія призначена з 29.04.2024. При цьому, на думку позивача, інформація була навмисно надана відповідачем не повністю та у такому вигляді, щоб позбавити позивача можливості розрахувати недоотриману суму пенсії з вини відповідача. 
Однак, згідно листа, який позивач отримала від Департаменту соціального страхування Естонської республіки, пенсія призначена з 29.04.2024 в розмірі 130,28 євро, виплата здійснена у грудні 2024 р.
За наведених обставин, позивач вважала, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно не розглянуло та не направило до компетентних органів Естонської республіки її заяву від 23.06.2023 для призначення їй компетентною установою Естонської республіки пенсії, замість цього надав Естонській стороні недостовірну інформацію щодо дати звернення за призначенням пенсії, оскільки у такому випадку пенсія мала бути призначена з 14.10.2023.
На думку позивача, протиправна бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області вже встановлена рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23, але, в подальшому, протиправне не виконання зазначеного рішення призвело до неотримання позивачем соціального захисту у виді пенсії, гарантованих ст.46 Конституції України. Позивач вважала, що вона недоотримала пенсію за період з 14.10.2023 до 29.04.2024 в сумі 848,64 євро, внаслідок чого збитки заподіяною бездіяльністю відповідача становлять 37161,27 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2026, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неправильно та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, викладені висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом неправильно застосовано норми матеріального права
Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції підмінив предмет спору, оскільки позивач не стверджувала, що ПФУ призначає естонську пенсію. Позивач посилалась на те, що ПФУ порушив процедуру подання/передання та вніс до документів неправильну дату звернення – замість 23.06.2023, що є датою звернення, зазначив свою, на свій розсуд - 29.04.2024. На думку апелянта, суд першої інстанції правильно вважав, що призначення і дата початку виплати — компетенція Естонії. Але призначення так само відбувається з дати звернення за пенсією, якою є 23.06.2023, а не дата судового рішення, що усунуло порушення з боку ПФУ.
Щодо відсутності доказів того, що ПФУ визначив дату або передав недостовірні відомості (29.04.2024 р.), апелянт зазначає, що у даному випадку обов`язок доведення правомірності дій ПФУ лежить на ПФУ. Отже ненадання ними відповідних відомостей, не спростовують протиправність їх дій, що відповідає стандарту доведення у КАС України.
Апелянт звертає увагу на те, що ненадання ПФУ до Естонської республіки відомостей про звернення саме 23.06.2023 та подальший судовий розгляд і призвело до того, що пенсія була призначена з дати, протиправно зазначеної ПФУ. Саме тому предмет спору полягає в тому, що ПФУ направив документи на призначення пенсії з 29.04.2024, хоча заява пенсіонером була подана 23.06.2023.
Правильно встановивши, що позивач набула право на естонську пенсію з 14.10.2023 і подала відповідну заяву про її призначення, суд першої інстанції помилково обґрунтував відмову у задоволені вимог тим, що український орган «не є суб`єктом» визначення дати призначення естонської пенсії. Проте, саме ПФУ формує пакет документів, необхідний для призначення та зазначає дату звернення.
Також, апелянт вказує на підміну предмета: не «призначити пенсію», а «правильна дата заяви». При цьому апелянт зазначає, що рішення суду щодо зобов`язання розглянути заяву від 23.06.2023 це покладення на відповідача обов`язку вчинити юридично значимі дії за заявою, що не було виконано відповідачем. Судове рішення у справі №420/18677/23 було спрямоване на ефективне відновлення порушеного права та усунення наслідків протиправної відмови у розгляді заяви. Суд також не вказав на необхідність формального повторного звернення позивачки. 
На думку апелянта, суд першої інстанції правильно визнав, що попереднім рішенням зобов`язано ПФУ розглянути заяву від 23.06.2023 та прийняти відповідне рішення, але помилково звів це до “нема обов`язку щодо дати”. Проте, заява від 23.06.2023 містила дві взаємопов`язані вимоги: перерахунок української пенсії без естонського стажу (що давало право на отримання естонської пенсії); вчинити дії необхідні для призначення естонської народної пенсії з 14.10.2023 р. (дати виникнення права) відповідно до Угоди.
Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції неправильно звів зміст обов`язку «розглянути заяву від 23.06.2023» до формального перегляду без юридичних наслідків. Натомість, заява містила вимогу щодо вчинення дій необхідних для призначення естонської пенсії з 14.10.2023, а тому належне виконання рішення суду у справі №420/18677/23 передбачало вчинення дій, необхідних для реалізації цієї вимоги в межах компетенції української сторони як установи, що приймає заяву та передає її компетентному органу Естонії. Не вчинення цих необхідних дій призвело до позбавлення права позивачки на соціальний захист у вигляді призначення естонської пенсії, розмір недоотримання якої є шкодою, що завдано відповідачам. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Вказує апелянт і на те, що висновок суду першої інстанції про те, що попереднє рішення не зобов`язувало ПФУ забезпечити призначення пенсії з 14.10.2023 є логічно хибний.
Суд першої інстанції, на думку апелянта, неправильно встановив обставини та дійшов помилкового висновку, що попереднім рішенням суду не було покладено обов`язку забезпечити призначення естонської пенсії з 14.10.2023. Належне виконання рішення у справі №420/18677/23 полягає у розгляді саме заяви від 23.06.2023 в її первісному змісті, що включав прохання призначення естонської пенсії з 14.10.2023, та у вчиненні дій, необхідних для реалізації такої заяви в межах компетенції ПФУ, як установи, що приймає та передає документи до компетентного органу Естонії. Виконання шляхом оформлення звернення як поданого 29.04.2024 є підміною виконання та спричинило призначення естонської пенсії з пізнішої дати, що обумовило реальну майнову шкоду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. При цьому відповідач посилається на те, що 28.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області документи позивача щодо призначення пенсії відповідно до міжнародного договору направлені листом №1500-0314-5/80867 до Пенсійного фонду України для подальшого надсилання до компетентної установи Естонської Республіки.
Також відповідач вказує, що згідно відомості - списку №15 на виплату пенсій, призначених відповідно до законодавства Естонської Республіки за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 в Одеській області по ОСОБА_1 : - основний розмір пенсії за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 складає 390,84 EUR; - доплата за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 - 660.09 EUR; - всього до виплати 1050,93 EUR; - курс 1 EUR = 43,6824 грн. Всього до виплати - 45907,14 грн, які перераховані 17.12.2024 платіжною інструкцією №9174 на поточний рахунок позивача, відкритий в банківській установі. Також відповідач звертає увагу на те, що рішення у справі №420/18677/23 виконане у спосіб, визначений його резолютивною частиною. При цьому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.03.2024 №951060859557, яким проведений перерахунок пенсії позивача по стажу без урахування трудового стажу на території Естонської Республіки з 14.03.2024, позивачем до суду не оскаржувалось. Тож до перерахунку пенсії без урахування трудового стажу на території Естонської Республіки, позивачка отримувала пенсію з урахуванням цього стажу за законодавством України. Звертає увагу відповідач і на те, що матеріалами справи підтверджено, що після набрання законної сили рішенням суду відповідач повторно витребував документи, які позивач надала 29.04.2024, після чого вони були скеровані до центрального органу для подальшого направлення до Естонії. На думку відповідача фактично позивачем було заявлено вимогу про компенсацію гіпотетично недоотриманих виплат, які не були присуджені або визначені жодним рішенням компетентного органу іноземної держави.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 14.04.2017 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010.
29.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії шляхом зарахування до страхового стажу наступних періодів праці:
1. навчання в Одеському інституті народного господарства з 01.09.1976 року по 27.06.1980 рік (3 роки 9 місяців 26 днів);
2. роботу на посаді інженера електротехнічного відділу в Одеському філіалі інституту Укржилремпроект Міністерства житлово-комунального господарства УPCP з 27.08.1980 по 03.11.1980 року (2 місяці 7 днів);
3. період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 04.11.1980 року по 14.01.1985 року (4 роки 2 місяці 10 днів);
4. роботу на посаді касира-інкасатора у торгово-побутовому підприємстві №138 з 14.01.1985 року по 12.02.1985 року (29 днів);
5. період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 12.02.1985 року по 19.12.1985 року (10 місяців 7 днів);
6. роботу на посаді методиста в Пярнуській морехідній школі (м. Пярну, Естонія) з 19.12.1985 по 09.03.1986 року (2 місяці 18 днів);
7. роботу на посаді економіста в Пярнуському бюро подорожей та екскурсій в період з 10.03.1986 року по 08.08.1986 року (4 місяці 29 днів);
8. роботу на посаді викладача в Пярнуській морехідній школі з 08.08.1986 року по 28.02.1990 рік (3 роки 6 місяців 20 днів);
9. період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 28.02.1990 року по 16.05.1990 року (2 місяці 18 днів);
10. роботу на посаді старшого бухгалтера Військового будинку відпочинку Пярну з 16.05.1990 року по 21.06.1990 року (1 місяць 5 днів);
11. період спільного проживання з чоловіком, який проходив військову службу в групі Радянських військ Німеччини з 21.06.1990 року по 01.09.1990 року (2 місяці 11 днів);
12. роботу на посаді вчителя навчальних класів в Сьомій дев`ятирічній школі м. Пярну з 01.09.1990 року по 25.08.1992 року (1 рік 11 місяців 24 дня).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №420/4721/21 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 у справі №420/4721/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 скасовано та прийнято по справі нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2020 про призначення пенсії за віком із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Під час розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 йде мова про території колишнього СРСР взагалі та не пов`язується визнання стажу, виключно набутого на територіях союзних радянських республік, правонаступниками яких є держави - учасники Угоди. Оскільки Естонська РСР входила до складу СРСР, тому трудовий стаж позивачки, набутий на території колишнього СРСР, має бути зарахований до загального страхового стажу.
На виконання вказаного судового рішення у справі №420/4721/21 відповідачем до страхового стажу враховано періоди роботи ОСОБА_1 в Естонській Республіці з 20.12.1985 по 09.03.1986, з 10.03.1986 по 08.08.1986, з 09.08.1986 по 28.02.1990, з 17.05.1990 по 21.06.1990, з 02.09.1992 по 25.08.1992.
23.06.2023 до Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла заява позивача від 22.06.2023 (а.с. 130-131), в якій позивач просила:
- здійснити перерахунок пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу, без урахування (виключити) трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня);
- призначити Народну пенсію Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня).
Листом Головного управління №18103-17905/А-02/8-1500/23 від 07.07.2023 позивачу надано роз`яснення, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 у справі №420/4721/22 Головним управлінням повторно розглянута заява позивача від 08.08.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу періодів роботи в Естонській РСР з 20.12.1985 по 09.03.1986, з 10.03.1986 по 08.08.1986, з 09.08.1986 по 28.02.1990, з 17.05.1990 по 21.06.1990 та з 02.09.1990 по 25.08.1992; пенсію обчислено при страховому стажі 32 роки 1 місяць (стаж враховано по 29.02.2012), середньомісячній заробітній платі 5875,45 грн., обчисленій за період з 01.07.2000 по 29.02.2012 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2023 року становить 2760,00 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виключення зі страхового стажу вказаних періодів роботи в Естонській СРСР.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не здійснення перерахунку пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу, без урахування (виключення) трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня); не вчинення дій необхідних для призначення компетентним органом Естонської Республіки ОСОБА_1 народної пенсії Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня), в порядку передбаченому ст.3 Договору про застосування Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 р;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії за Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” по стажу, без урахування (виключити) трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області вчинити дії необхідні для призначення компетентним органом Естонської Республіки ОСОБА_1 народної пенсії Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня), в порядку передбаченому ст.3 Договору про застосування Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 р.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18677/23 від 05.12.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024, позов був задоволений частково:
- визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не здійснення перерахунку пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу, без урахування (виключення) трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985р. по 09.03.1986р. (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986р. по 08.08.1986 р. (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986р. по 28.02.1990 р. (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990р. по 21.06.1990р. (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990р. по 25.08.1992р. (1 рік 11 місяців 24 дня);
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.06.2023 із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням висновків суду;
- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
11.04.2024 позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою (а.с.16), в якій просила:
- добровільно виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023. Розглянути заяву від 23.06.2023, прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;
- здійснити перерахунок пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу, без урахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня);
- вчинити дії необхідні для призначення компетентним органом Естонської Республіки ОСОБА_1 народної пенсії Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня), в порядку передбаченому ст. 3 Договору про застосування Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010.
Листом Головного управління №13346-11978/А-02/8-1500/23 від 25.04.2024 (а.с.17) позивача повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23 рішенням від: 20.03.2024 №951060859557 проведений перерахунок пенсії по стажу без урахування трудового стажу, набутого на території Естонської Республіки. Пенсію обчислено при страховому стала 25 років 9 місяців (враховано по 29.02.2012), середньомісячній заробітній платі 6121,37 грн, обчисленій за період з 01.07.2000 по 29.02.2012 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 14.03.2024 становить 2725,00 грн. 
Також позивача проінформовано, що документи щодо призначення пенсії відповідно до міжнародного договору для направлення до Пенсійного фонду України та для подальшого надсилання до компетентної установи Естонської Республіки нею не надавались. Отже, позивачу необхідно звернутись до відділу обслуговування громадян за місцем проживання в Україні з оригіналами наступних документів: паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків, трудовою книжкою.
Як зазначено в позовній заяві та не заперечується сторонами у справі, 29.04.2024 позивач звернулась до територіального пенсійного органу і надала документи про які було зазначено у листі Головного управління ПФУ в Одеській області №13346-11978/А-02/8-1500/23 від 25.04.2024. 
Також, як не заперечується сторонами у справі, та зазначено у відзиві на позовну заяву, 28.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області документи позивача щодо призначення пенсії, відповідно до міжнародного договору з Естонською Республікою, направлені листом №1500-0314-5/80867 до Пенсійного фонду України для подальшого надсилання до компетентної установи Естонської республіки.
З листа Департаменту соціального страхування Естонської республіки вбачається, що позивачу згідно з Договором між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про співробітництво в галузі соціального забезпечення від 05.10.2010, призначена пенсія за віком з 29.04.2024 за страховий стаж, відпрацьований на території Естонії. Щомісячний розмір пенсії позичаючи з 29.04.2024 складає 130,28 євро в місяць (а.с.18, 19-21).
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі №420/18677/23 було виконане ГУ ПФУ в Одеській області у спосіб, визначений його резолютивною частиною, в той час як саме по собі встановлення протиправності поведінки суб`єкта владних повноважень не є безумовною підставою для відшкодування шкоди, а встановлені у справі фактичні обставини та правове врегулювання спірних правовідносин не надають підстав для висновку щодо задоволення позовних вимог.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України). 
За приписами частин 2 та 3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. При цьому кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Також, за приписами ч.1 та 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте, вказана норма не знімає з позивача обов`язку довести ті обставини, на яких гуртуються позовні вимоги.
Предметом спору (основними вимогами) є:
1) протиправна на думку апелянта, бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо: 
- не розгляду та не направлення до компетентних органів Естонської республіки заяви позивача на призначення Естонської Народної пенсії від 23.06.2023; 
- не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024; 
2) протиправні, на думку апелянта, дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо: 
- повідомлення недостовірної інформації компетентним органам Естонської республіки щодо дати звернення позивача із заявою про призначення Естонської народної пенсії (29.04.2024 замість 23.06.2023).
Похідною вимогою, тобто такою, задоволення якої залежить від задоволення основної вимоги, є вимога про стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь позивача у відшкодування шкоди - 37161,27 грн.
Стосовно протиправної бездіяльності щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23, апеляційний суд, перевіривши висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, зазначає таке.
Невиконання або неналежне виконання судового рішення не може бути предметом нового окремого позову в адміністративному судочинстві. Верховний Суд неодноразово наголошував, що захист прав у такому випадку здійснюється через механізми судового контролю: подання заяви про примусове виконання, звернення зі скаргою на бездіяльність виконавця або заявою про встановлення судового контролю (ст. 382, 383 КАС України) (постанови ВС від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 15.05.2023 у справі №826/17785/18).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024.
Отже, оскаржуване в цій справі рішення суду першої інстанції має бути скасоване в частині позовних вимог щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23, із закриттям в цій частині провадженні у справі.
Перевіряючи висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не направлення до компетентних органів Естонської республіки заяви позивача на призначення Естонської Народної пенсії від 23.06.2023, а також щодо протиправних дій щодо повідомлення недостовірної інформації компетентним органам Естонської республіки щодо дати звернення позивача із заявою про призначення Естонської народної пенсії (29.04.2024 замість 23.06.2023), апеляційний суд зазначає таке.
Протиправна бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не розгляду по суті заяви позивача від 23.06.2023 була предметом судового розгляду у справі №420/18677/23.
Проте, апеляційний суд зазначає, що у заяві до Головного управління ПФУ в Одеській області від 23.06.2023 (а.с. 130-131), позивач просила:
- здійснити перерахунок пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу, без урахування (виключити) трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня);
- призначити Народну пенсію Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки: з 19.12.1985 по 09.03.1986 (2 місяці 18 днів); з 10.03.1986 по 08.08.1986 (4 місяці 29 днів); з 09.08.1986 по 28.02.1990 (3 роки 6 місяців 20 днів); з 16.05.1990 по 21.06.1990 (1 місяць 5 днів); з 01.09.1990 по 25.08.1992 (1 рік 11 місяців 24 дня).
При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №420/18677/23, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області вчинити дії необхідні для призначення компетентним органом Естонської Республіки ОСОБА_1 народної пенсію Естонської Республіки відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення з 14.10.2023 р. з врахуванням трудового стажу на території Естонської Республіки, посилаючись на передчасність їх заявлення та відсутність підстав для їх задоволення.
На заяву позивача від 11.04.2024, відповідач листом №13346-11978/А-02/8-1500/23 від 25.04.2024 (а.с.17), окрім іншого, повідомив позивача проте, що оскільки документи щодо призначення пенсії відповідно до міжнародного договору для направлення до Пенсійного фонду України та для подальшого надсилання до компетентної установи Естонської Республіки позивачем не надавались, позивачу необхідно звернутись до відділу обслуговування громадян за місцем проживання в Україні з оригіналами документів: паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків, трудовою книжкою. 
Таке зверненні позивача відбулось 29.04.2024, що не заперечується ані позивачем, ані відповідачем, після чого, подані позивачем документи були направлені до Пенсійного фонду України, який надіслав їх до компетентної установи Естонської Республіки. 
Матеріали справи не містять відомості щодо надання позивачем при зверненні 23.06.2023 оригіналів документів: паспорту громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, трудову книжку.
Відповідно до ст.5 Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 року, якщо цією Угодою не передбачено інше, то за один і той самий період страхового стажу не надається і не зберігається право на отримання особою декількох однотипних пенсій, відшкодування, допомоги.
Якщо цією Угодою не передбачено інше, то на особу, яка здійснює трудову діяльність на території однієї Сторони, поширюється законодавство тієї Сторони, де здійснюється трудова діяльність, незалежно від того, на території якої Сторони особа проживає. 
Згідно ст. 6 Угоди якщо право на пенсію виникає на підставі законодавства однієї Сторони без урахування страхового стажу, набутого на підставі законодавства іншої Сторони, то відповідна Сторона призначає пенсію тільки за страховий стаж, набутий на підставі свого законодавства, незалежно від проживання на території однієї із Сторін. 
Якщо право на пенсію виникає в результаті підсумовування страхового стажу, то при призначенні пенсії враховується страховий стаж, набутий відповідно до законодавства кожної із Сторін, за умови, що інша Сторона не виплачує пенсію за той самий страховий стаж. Кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території, якщо цією Угодою не передбачено інше. 
Якщо право на пенсію виникає на підставі спеціального закону та/або у зв`язку із здійсненням трудової діяльності у певній професії або у певних умовах, то пенсію на цій підставі призначає і виплачує тільки та Сторона, на території якої виникло право на пенсію, і тільки згідно із своїм законодавством. Періоди трудової діяльності у певній професії або у певних умовах, набуті згідно із законодавством Сторін, не підсумовуються. Якщо згідно із вищезазначеним законодавством будь-якої із Сторін право на пенсію не виникає, то при призначенні пенсії ці періоди враховуються на загальних підставах. 
Згідно ст. 13 Угоди особа, яка проживає на території однієї Сторони, має право безпосередньо або через компетентну установу цієї Сторони звертатися до компетентної установи іншої Сторони. 
Звернення про допомогу, пенсію та відшкодування, передбачені цією Угодою, подані відповідно до законодавства однієї Сторони, вважаються зверненнями про допомогу, пенсію та відшкодування, поданими відповідно до законодавства іншої Сторони. 
Заяви та претензії, подані у встановлений термін відповідно до законодавства однієї Сторони до компетентної установи цієї Сторони, вважаються поданими у встановлений термін і в тому випадку, якщо вони були у той же термін подані до компетентної установи іншої Сторони. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).
Згідно статті 44 вказаного Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок).
Відповідно до пункту 4.1 Порядку заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 4.3 Порядку визначено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунку пенсії останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення або про відмову в призначенні пенсії.
Водночас відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
За законодавством Естонської Республіки особи, які народились в 1959 році мають право на призначення пенсії за віком в 64 роки 6 місяців.
Документи на розгляд компетентної установи Естонської сторони може бути подано до органів Пенсійного фонду України не раніше 6 місяців до досягнення пенсійного віку за законодавством Естонської Республіки.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі №420/18677/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024 року, було встановлено протиправну бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії без урахування (виключення) трудового стажу на території Естонської Республіки.
Але, саме по собі встановлення протиправності поведінки суб`єкта владних повноважень не є безумовною підставою для відшкодування шкоди.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.03.2024 №951060859557, проведений перерахунок пенсії позивача по стажу без урахування трудового стажу на території Естонської Республіки з 14.03.2024, вказане рішення, зокрема, в частині дати з якої проведений перерахунок, не оскаржувалось.
Отже, до перерахунку пенсії без урахування трудового стажу на території Естонської Республіки (до 14.03.2024), позивачка отримувала пенсію з урахуванням цього стажу за законодавством України.
Апеляційний суд зазначає, що призначення та визначення дати початку виплати пенсії відповідно до законодавства Естонської Республіки здійснюється виключно компетентними органами цієї держави. 
Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що саме ГУ ПФУ в Одеській області визначив дату призначення естонської пенсії, а також, що відповідач передав недостовірні відомості щодо дати звернення.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до міжнародної Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення, кожна сторона призначає пенсію за своїм законодавством. Український орган не є суб`єктом владних повноважень щодо визначення моменту виникнення права на пенсію за законодавством іншої держави.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності та протиправних дій ГУ ПФУ в Одеській області, зокрема в межах спірних правовідносини в цій справі.
Також апеляційний суд зазначає, що пенсія в Естонії за період роботи в Естонії не може бути призначена раніше, ніж дата припинення виплати пенсії в Україні за той самий стаж, що загалом відповідає принципам Договору між Україною та Естонською Республікою про соціальне забезпечення, зокрема, це відповідає принципу уникнення подвійної виплати (стаття 16 Договору), за яким якщо право на пенсію згідно з законодавством Сторін виникає тільки в результаті підсумовування періодів страхування, набутих згідно із законодавством обох Сторін, розмір пенсії кожна Сторона обчислює і виплачує відповідно до страхового стажу, набутому на її території. 
Оскільки у справі відсутні правові підстави для задоволення основних позовних вимог, як наслідок, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні похідної позовної вимоги про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, окрім позовних вимог, якій стосуються протиправної бездіяльності щодо не виконання судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга зможе бути задавлена частого, оскаржуване рішення скасоване в частині позовних вимог якій стосуються протиправної бездіяльності щодо не виконання судового рішення, із закриттям провадження у справі в частині цих позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрити в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі №420/18677/23 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія