ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 липня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/3177/25
Головуючий у першій інстанції – Кутовий Ю. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1597/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Любчика О.В.,
суддів: Разгуляєвої О.В., Супруна О.П.,
з участю секретаря: Шкарупи Ю.В.,
учасники справи: заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович,
заінтересована особа (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», 
заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог

у грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М, з приводу стягнення з його пенсійного рахунку НОМЕР_1 в Ощадбанку його пенсійних коштів в розмірі 2 336,60 грн протиправними; зобов`язати негайно повернути йому кошти на його зазначений вище рахунок в Ощадбанку, з якого вони були протиправно стягнуті; стягнути з приватного виконавця Приходька Ю.М. понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн. 
Вимоги мотивовані тим, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні припиняється звернення стягнення на пенсію. Також, наказом № 376 від 28.02.2025 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Він чинний з 20.03.2025. Отже, відповідно до Закону України № 3048-ІХ, що набрав чинності 06.05.2023, заборонено в період дії воєнного стану в Україні вжиття заходів примусового виконання рішень на території Корюківської міської територіальної громади, яка входить до вказаного переліку. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2026 року у задоволенні скарги відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича 7 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу:
- визнати дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. з приводу стягнення 2 336,60 грн з його пенсійного рахунку в Ощадбанку протиправними;
- зобов`язати приватного виконавця Приходька Ю.М. повернути його кошти в розмірі 2 336,60 грн на його рахунок в Ощадбанку, з якого вони були протиправно стягнуті;
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. витрати на правову допомогу при поданні скарги на його протиправні дії та бездіяльність до Корюківського районного суду в розмірі 3 000 грн;
- постановити окрему ухвалу щодо незаконного звернення незаконного учасника ТОВ «Дніпрофінансгруп» до Корюківського районного суду Чернігівської області із заявою-запереченням на скаргу від 16.03.2026 про стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн під час розгляду його скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. у справі № 736/3177/25 (номер провадження 4-с/736/3/26);
- постановити окрему ухвалу щодо незаконного звернення приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. до Корюківського районного суду Чернігівської області із клопотанням від 10.04.2026 про стягнення з нього понесених ним згаданих судових витрат, а саме правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн під час розгляду його скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.;
- постановити окрему ухвалу щодо допущення суддею Корюківського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 багаточисельних грубих умисних порушень норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.04.2026 у справі № 736/3177/25 (номер провадження 4-с/736/3/26) під час розгляду цієї скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ухвала суду є незаконною. 
Іваненко М.М. зазначає, що суд першої інстанції послався в оскаржуваній ухвалі на Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 307 та затверджений ним Перелік таких територій, відповідно до якого Корюківська міська територіальна громада входить до цього переліку, та він зареєстрований і проживає на території Корюківської міської територіальної громади, в м.Корюківка, яка входить до Переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії.
В обґрунтування доводів скарги заявник посилається також на те, що суд першої інстанції не взяв як підставу для задоволення скарги доводи представника приватного виконавця про те, що заборона стосується місця заходів примусового виконання рішення (м. Корюківка, міська територіальна громада), а не лише місця реєстрації Іваненко М.М. (м.Корюківка, міська територіальна громада).
Не погоджується з посиланням суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на постанови Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №905/2368/15, від 24.04.2023 у справі №910/5953/17, від 10.05.2023 у справі №904/1708/22, від 27.02.2025 у справі № 904/3743/22.
Вважає протиправним стягненням з нього витрат на професійну правову допомогу та зазначає, що представником приватного виконавця Приходька Ю.М. – адвокатом Прокоф`євим Б.І. заявлений завищений розмір витрат у 7 000 грн. Посилається на відсутність в матеріалах справи акту виконаних робіт (наданих послуг), без якого не можна визначити навіть фактичний обсяг наданих та отриманих робіт та послуг. А наданий детальних опис робіт не підтверджений достатніми доказами, не засвідчений печаткою приватного виконавця Приходька Ю.М.. Договір №01/09/22 про надання правничої допомоги від 01.09.2022 не містить переліку наданих послуг правової допомоги.
Також звертає увагу, що ТОВ «Дніпрофінансгруп» ніколи не виступало стягувачем у справі, будь яких рішень щодо переходу прав стягувача від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Дніпрофінансгруп» судом не приймалось. Прохання відносно зміни найменування юридичної особи з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ТОВ «Дніпрофінансгруп» представник заявника Скребець О.С. виклав до суду в своїй заяві від 11.03.2026 в справі №736/1003/24. Проте у даній справі такої заяви нема.
Щодо його заяви про відвід судді Кутового Ю.С. зазначає, що у порядку, встановленому ч.1 ст.33 КАС України його заява про відвід не передається, тобто законної передачі його заяви про відвід судді Кутового Ю.С. у вказаній справі не відбулося.
Судом необґрунтовано оскаржуваною ухвалою поновлено йому строк для подання скарги, оскільки 22.12.2025 він дізнався про те, що приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. незаконно стягнув з його пенсійного рахунку 2 336,60 грн його пенсійних виплат, а вже 30.12.2025 він звернувся із скаргою до Корюківського районного суду на протиправні дії та бездіяльність цього приватного виконавця, тобто у 10-денний строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права або свободи.

Аргументи інших учасників справи

ТОВ «Дніпрофінансгруп» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.04.2026 – без змін. Також стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу (складання відзиву на апеляційну скаргу) в розмірі 5 000 грн.
Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.04.2026 – без змін. Також стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Пояснення учасників справи

Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція та мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. перебувають: 
- виконавчий лист № 736/1003/24, виданий 22.01.2025 Корюківським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по 1 514 грн судового збору з кожного;
- виконавчий лист № 736/1003/24, виданий 22.01.2025 Корюківським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» по 3 250 грн з кожного у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;
- виконавчий лист № 736/1003/24, виданий 22.01.2025 Корюківським районним судом Чернігівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 85 889 грн 73 коп.;
- виконавчий лист № 736/1003/24, виданий 04.02.2025 Корюківським районним судом Чернігівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 5 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Приватним виконавцем 12.02.2025 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 77184386, № 77184070, № 77184231, а 19.02.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77237054, якими Боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с.68, 70, 72, 73). 
Виконавчі провадження було об`єднано у зведене виконавче провадження № 77185513 (а.с.75). Копію постанов про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.
Виконавцем також була винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , ВП № 77184386 від 12.02.2025 (а.с.70).
20.02.2025 виконавцем відповідно до заяви боржника від 19.02.2025, після перевірки наявності інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи-боржника, винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника ОСОБА_1 у банку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій та направлено до АТ «Ощадбанк» для виконання через документообмін в АСВП в електронному вигляді (а.с.71).
17.12.2025 виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в АТ «Ощадбанк» було направлено платіжну інструкцію на списання коштів, а саме на рахунок НОМЕР_1 .
Платіжна інструкція була опрацьована банком 18.12.2025 та на депозитний рахунок виконавця зараховано 2 336,60 грн (а.с.41).
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у приватного виконавця була відсутня заборона на відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій у провадженні у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на території зони активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, а тому підстави для визнання протиправними дій приватного виконавця Приходька Ю.М. відсутні.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства та встановленим обставинам справи, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статі 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду від 25.04.012 №11-рп/2012).
Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 цього Закону).
У частинах першій, другій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частин першої–четвертої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи, за місцезнаходженням боржника – юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.
Верховна Рада України прийняла закон від 28.07.2022 №2468-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих атків України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» (набрав чинності 19.08.2022), яким абзац п`ятнадцятий пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виклала у такій редакції: забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.
06 грудня 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (набрала чинності 25.12.2022), якою, зокрема, встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження №77184386), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, щодо Корюківської міської територіальної громади Корюківського району Чернігівської області зазначено: дата виникнення можливості бойових дій 29.06.2022, 17.11.2023, дата припинення можливості бойових дій 22.09.2022; дата початку тимчасової окупації всієї території Корюківського району Чернігівської області 24.02.2022, дата завершення тимчасової окупації 03.04.2022.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 (набрав чинності 20 березня 2025 року) визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Одночасно затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якого: дата виникнення можливості бойових дій на території Корюківської міської територіальної громади 29.06.2022, 17.11.2023, дата припинення можливості бойових дій 22.09.2022, 30.11.2024; Корюківська міська територіальна громада Корюківського району Чернігівської області відноситься до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, з 01.12.2024 без зазначення дати завершення бойових дій.
Отже, приватним виконавцем Приходьком Ю.М. були здійснені всі необхідні дії на підставі поданої ОСОБА_1 заяви у межах виконавчого провадження.
Виходячи з викладеного, станом на час відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. виконавчого провадження № 77183760 (12.02.2025), № 77183608 (12.02.2025), № 77237054 (19.02.2025) територія, на якій зареєстровано місце проживання боржника ОСОБА_1 , не була визначена як територія, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або така, що перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а наказ № 376, яким визначено Корюківську міську територіальну громаду територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси та на який посилається скаржниця, не набрав чинності.
За матеріалами справи, оскаржувані ОСОБА_1 виконавчі дії вчинено приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №77183760 згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження за місцезнаходженням (розташуванням) приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області (м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 419, 420), територію якого не віднесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Крім того, приватним виконавцем не вчинялись заходи примусового виконання рішень на таких територіях, оскільки юридичною адресою обслуговуючого банку, який здійснив списання коштів з рахунку Іваненко В.Г., є м. Київ, на територію якого не розповсюджується відповідна заборона вчинення виконавчих дій.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як убачається із матеріалів справи, Іваненко М.М. особисто подав приватному виконавцю Приходьку Ю.М. заяву про визначення поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій - № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» філія Чернігівське ОУ.
На підставі чого 20.02.2025 приватним виконавцем Приходьком Ю.М. винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операції і визначено поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий у Філія-Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» для здійснення видаткових операцій (а.с.71).
Вказане свідчить про відсутність заперечень щодо відкриття провадження приватним виконавцем та початком проведення виконавчих дій з боку ОСОБА_1 .
Таким чином, заходи примусового виконання рішення не здійснювалися на території територіальних громад, щодо яких законом встановлено відповідні обмеження, оскільки юридичною адресою банківської установи, яка здійснила списання коштів з рахунку заявника, є місто Київ, на територію якого заборона, передбачена пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», не поширюється.
Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність законодавчого існування у приватного виконавця заборони на відкриття виконавчого провадження та вчинення заходів примусового виконання рішення лише з підстави реєстрації та проживання боржника на території, яка згодом була віднесена до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2026 року у справі № 736/1003/24 (провадження № 61-3878св26), постановленій у справі за скаргою ОСОБА_2 щодо оскарження дій приватного виконавця, пов`язаних зі зверненням стягнення на грошові кошти боржника.
Також, обґрунтованим є посилання суду першої інстанції на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.02.2025 у справі №904/3743/22, відповідно до якого законодавча заборона, передбачена абзацом 15 пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення, а не місця реєстрації (розташування) боржника.
Враховуючи викладене та виходячи з заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 скарги на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.
Доводи скарги щодо наявності заборони у приватного виконавця на проведення виконавчих дій у зв`язку з перебуванням боржника на території зони активних бойових дій, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права, якими врегульовані спірні правовідносини.
Апеляційний суд вважає правильним посилання суду першої інстанції на наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №307, оскільки суд першої інстанції не встановив наявність заборони на вчинення виконавчих дій, у тому числі на момент відкриття виконавчого провадження, коли такий наказ був чинним.
Апеляційний суд також враховує, що посилання заявника на факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та проживання в м. Корюківка як на підставу заборони вчинення заходів примусового виконання рішення суду не спростовують висновку суду першої інстанції про відсутність заборони на відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій у встановленому законом порядку, враховуючи, що місцем відкриття виконавчого провадження є м. Чернігів, а місцем вчинення виконавчих дій (списання коштів з рахунку) є м. Київ.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо безпідставного залучення до участі у справі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Як відомо з матеріалів справи, зазначене товариство є стягувачем у виконавчому провадженні, дії у межах якого оскаржуються, а тому його участь у розгляді скарги є об`єктивно зумовленою характером спірних правовідносин та відповідає вимогам процесуального закону щодо забезпечення принципу змагальності сторін і права на участь у справі осіб, права та обов`язки яких можуть бути порушені або змінені судовим рішенням.
Крім того, така участь узгоджується з положеннями частини першої статті 450 ЦПК України, відповідно до яких скарга розглядається судом у судовому засіданні за участю стягувача, боржника та державного виконавця або приватного виконавця, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються.
За таких обставин відсутність окремої процесуальної ухвали про залучення зазначеного товариства не свідчить про порушення норм процесуального права та сама собою не є підставою для скасування судових рішень.
Як убачається з відзиву ТОВ «Дніпрофінансгруп» на апеляційну скаргу, товариством було змінено найменування підприємства з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ТОВ «Дніпрофінансгруп» та його місцезнаходження. Код ЄРПОУ 40696815 не змінювався.
Не заслуговують на увагу доводи заявника стосовно недотримання законодавства щодо вирішення заяви про відвід головуючого судді Кутового Ю.С., оскільки вказане питання вирішено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Заява про відвід розглянута іншим суддею який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначений у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Щодо наявності розбіжностей у правильному зазначенні по-батькові приватного виконавця у вступній та резолютивній частині ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.04.2026, а також у повному тексті цієї ухвали, слід зазначити, що вказане питання може бути вирішено в порядку ст. 296 ЦПК України, відповідно до якої суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. 
Доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу також не дають підстав для висновку про незаконність оскаржуваного судового рішення, оскільки питання розподілу судових витрат вирішується судом з урахуванням конкретних обставин справи, критеріїв, передбачених статтями 137, 141 ЦПК України, а незгода сторони із визначеним судом розміром витрат сама собою не свідчить про неправильне застосування норм процесуального права.
Щодо постановлення окремих ухвал стосовно незаконного звернення ТОВ «Дніпрофінансгруп» до Корюківського районного суду Чернігівської області із заявою від 16.03.2026 про стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн під час розгляду його скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. у справі № 736/3177/25 (номер провадження 4-с/736/3/26); щодо незаконного звернення приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. до Корюківського районного суду Чернігівської області із клопотанням від 10.04.2026 про стягнення з нього понесених ним згаданих судових витрат, а саме правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн під час розгляду його скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М.; щодо допущення суддею Корюківського районного суду Чернігівської області Кутовим Ю.С. багаточисельних грубих зумисних порушень норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.04.2026 у справі № 736/3177/25 (номер провадження 4-с/736/3/26) під час розгляду цієї скарги Корюківським районним судом на протиправні дії та протиправну бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. колегія суддів зазначає наступне.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм чинного законодавства при зверненні учасників справи до суду за вирішенням питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України та враховуючи те, що ОСОБА_1 клопотання про зменшення розміру судових витрат або заперечення щодо розміру витрат не подавалось, а також порушень норм матеріального та процесуального права суддею суду першої інстанції, які б могли бути підставою для винесення окремої ухвали. Крім того, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог скарги та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обстави колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість постановленого у цій справі судового рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на заявника.
ТОВ «Дніпрофінансгруп» у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь судові витрати, в тому числі і на правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи викладене, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Зі змісту статей 10-13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 268).
Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №727/463/19, від 20.09.2023 у справі №753/7936/22, від 31.10.2024 у справі №242/3831/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 02.06.2022 у справі №15/8/203/20.
Разом з відзивом на апеляційну скаргу ТОВ «Дніпрофінансгруп» подано копію Договору №01/01-26 про надання правової допомоги від 01.01.2026 (а.с.135 зворот-136), копію Акту про надання правничої допомоги №1806-26 до Договору №01/01-26 про надання правової допомоги від 01.01.2026 (а.с.139), відповідно до якого вартість наданих адвокатом Чміль Ю.В. ТОВ «Дніпрофінансгруп» становить 5 000 грн (складання відзиву на апеляційну скаргу).
Копія відзиву була направлена Товариством через систему «Електронний суд» заявнику ОСОБА_1 та доставлена до його електронного кабінету у системі 18.06.2026 о 11:34, що підтверджується квитанцією № 7607476 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.142).
Перевіривши подані докази на предмет їх належності та допустимості, оцінивши заявлені витрати з урахуванням критеріїв реальності, необхідності та співмірності, складності справи, характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також керуючись принципами розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу, яку просить стягнути ТОВ «Дніпрофінансгруп» у розмірі 5 000 грн за складання відзиву є доведеним, обґрунтованим та співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
В Чернігівському апеляційному суді інтереси приватного виконавця Приходька Ю.М. представляв адвокат Прокоф`єв Б.І. на підставі договору про надання правничої допомоги №01/09/22 від 01.09.2022, предмет якого складають цивільно-правові відносини в сфері надання правової допомоги адвокатом клієнту. Клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати клієнту правові послуги в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов`язався сплатити адвокату винагороду за надання правової допомоги.
До правових послуг, що надаються адвокатом клієнту по даному договору, в тому числі, є підготовка позовів, апеляційних, касаційних скарг, адвокатських запитів, письмових пояснень, заяв, скарг, заперечень, клопотань, інших процесуальних документів, необхідних для захисту інтересів клієнта (п. 1.1, 1.2, 1.3 договору).
Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору клієнт проводить оплату адвокату за надані ним послуги, виходячи з тарифу 1 000,00 грн за одну годину часу, витраченого на виконання адвокатом роботи на користь клієнта. Клієнт проводить оплату на підставі акту виконаних робіт, який підписується обома сторонами договору.
У встановлені процесуальним законодавством строки адвокатом Прокоф`євим Б.І. підготовлено, підписано та подано до апеляційного суду через систему «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу з відповідними додатками.
Разом з відзивом на апеляційну скаргу подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги під час розгляду в Чернігівському апеляційному суді справи №736/3177/25 (апеляційне провадження № 22-ц/4823/1597/26) від 26.06.2026, відповідно до якого адвокат у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги №01/09/22 від 01.09.2022 були надані наступні юридичні послуги у Чернігівському апеляційному суді у справі №736/3177/25:
- аналіз апеляційної скарги з додатками, узгодження правової позиції з клієнтом в обсязі 1 год 30 хв;
- підготовка та оформлення відзиву на апеляційну скаргу, а також організація надіслання його сторонам у справі та подання до суду в обсязі 4 год. 30 хв.;
- підготовка та участь в судових засіданнях Чернігівського апеляційного суду в обсязі не більше 1 год.
Загальна вартість наданих послуг згідно з п. 3.1 договору становить 7 000 грн.
Опис підписано адвокатом Прокоф`євим Б.І. та приватним виконавцем Приходьком Ю.М.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.06.2026 приватний виконавець Приходько Ю.М. за правничу допомогу у справі №22-ц/4823/1597/26 в Чернігівському апеляційному суді за договором №01/09/22 від 01.09.2022 сплатив адвокату Прокоф`єву Б.І. 7 000 грн.
Копія відзиву була направлена адвокатом через систему «Електронний суд» всім учасникам справи до їх електронних кабінетів користувача ЄСІТС.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь приватного виконавця Приходька Ю.М. у апеляційній інстанції, то беручи до уваги критерії реальності, необхідності та співмірності, складності справи, характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами розумності та справедливості, а також з врахуванням того, що його представник – адвокат Прокоф`єв Б.І., не брав участі у перегляді даної справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру витрат з 7 000 грн до 5 000 грн. 
Керуючись статтями 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2026 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Судді: