П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 766/19143/25	

Перша інстанція: суддя Булах Є.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., 
суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

В С Т А Н О В И В:
Рух і обставини справи
26.12.2025 р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просив скасувати постанову №R261306 від 18.12.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП та закрити провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування позовних вимоги вказав, що згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 у порушення вимог статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не став на військовий облік як внутрішньо-переміщена особа. За позицією позивача поновлення його на військовому обліку є незаконним, оскільки його виключено з військового обліку 28.05.2020 р.
ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки оскаржувану постанову винесено ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлених обставин у справі, просить скасувати оскаржуване судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2026 р. відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Обставини справи
Згідно з постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 № R261306 від 18.12.2025р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за фактом порушення правил військового обліку - не став на військовий облік як внутрішньо-переміщена особа.
Вважаючи протиправним притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Оцінка суду першої інстанції
Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції вказав, що постанову винесено  ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позов пред`явлений до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є належним відповідачем у цій справі. 

Доводи апеляційної скарги
На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Відповідно до статті 80, 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. 
На переконання скаржника, відповідач у цій справі визначений вірно, оскільки саме обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є розпорядником бюджетних коштів, з яких у разі задоволення позову стягуються судові витрати. Більше того, ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично реалізував свої процесуальні права у цій справі – подав відзив на позовну заяву, брав участь у розгляді справи, висловив заперечення щодо позову та не був позбавлений можливості надати докази чи пояснення.

Позиція відповідача та третьої особи на заявлену апеляційну скаргу
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належно повідомленими про розгляд даної справи, своїм правом на подання відзиву не скористались.
10.06.2026 р. представник скаржника подав заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Постанову №R261306 від 18.12.2025 р. винесено т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .
Згідно з абзацом першим пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154 (надалі – Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби. 
Відповідно до абзацу другого пункту 7 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з частиною четвертою статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у статті 286 КАС України.
Отже, відповідно до приписів КАС України  ІНФОРМАЦІЯ_2 є суб`єктом владних повноважень, який виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, а тому є належним відповідачем у даній справі.
Суд у складі колегії суддів у цьому зв`язку вважає за підставне вказати на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2023 р. у справі № 640/26047/19, за яким відокремлений підрозділ суб`єкта владних повноважень, утворений без статусу юридичної особи, може бути відповідачем в адміністративний справі. 
Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов поданий до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є належним відповідачем у цій справі.
Суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері правил військового обліку повинен бути відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, посадова особа якого здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення. 
Позивач при розгляді справи не заявляв клопотань про заміну неналежного відповідача у цій справі на належного, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у позові у зв`язку із пред`явленням позовної заяви до неналежного відповідача. 
Проте суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вони не узгоджуються з приписами статті 48 КАС України, що регулюють заміну неналежної сторони.
Відповідно до частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Згідно з частиною четвертою статті 48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Відповідно до частини шостої статті 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Згідно з частиною сьомою статті 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
У цьому зв`язку суд у складі колегії суддів ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 28.07.2021 р. у справі № 826/4406/18, за яким визначення відповідачів є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися навіть за ініціативою суду.
Отже, у даному випадку суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України до ухвалення рішення здійснити заміну первісного відповідача на належного або, у разі незгоди позивача, залучити до участі у справі як другого відповідача. У будь-якому разі розгляд адміністративної справи повинен був бути розпочатий спочатку. 
Натомість суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості замінити неналежну сторону у справі або залучити другого співвідповідача, це може проводитися виключно судом першої інстанції.
Збіжний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 07.04.2020 р. у справі №200/9346/16-а, від 07.04.2020 р. у справі №501/1397/17, від 28.11.2019 р. у справі №826/12172/18, від 24.09.2019 р. у справі №344/19007/18, від 26.08.2020р. у справі № 500/2972/17 тощо.
З огляду на зазначене, суд у складі колегії суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права під час розгляду справи, тому його рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення – про відмову в задоволенні позовних вимог виключно з мотивів пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Ураховуючи, що суд першої інстанції не здійснив обов`язкові процесуальні дії щодо заміни неналежного відповідача, внаслідок чого передчасно відмовив у задоволенні позову, прийняте рішення підлягає скасуванню.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 КАС України, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2026 року скасувати, прийнявши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Д.С. Терлецький

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.О. Димерлій