Справа № 188/1405/24 
Провадження № 2/188/258/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року  с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :
головуючої судді Курочкіної О.М.
секретар судового засідання Сахно А.А.
Справа №188/1405/24
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
відповідач: ОСОБА_1 
про стягнення боргу за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що 13.05.2023 року між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінанасова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №19371-05/2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.
Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Згідно умовами договору сторони домовилися, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін.
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 18875,00 грн., а саме:
• заборгованість за тілом кредиту – 5 000,00 грн.;
• заборгованість за відсотками – 13875,00 грн.
03.07.2023 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», уклали договір факторингу № 3072023. 
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу нового к редитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №19371 -05/2023 від 13.05.2023 року (копія Договору додається).
29.01.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 29012024.
Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №19371-05/2023 від 13.05.2023 року.
На поштову адресу відповідача було відправлено ряд листів –повідомлень про заміну кредитора та повідомлень – вимог про погашення заборгованості за кредитним договором.
29.05.2024 року відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Позивач просить стягнути з боржника, заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
В судове засідання представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача, вимоги підтримано в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причина неявки суду не відома, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, згідно ст. 128 ЦПК України. 
Суд розглядає справу заочно, у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідність ст. 509 ЦК України – зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно ст. 1049 ЦК України – позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до ч.1 ст. 598 зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Відповідач був зобов`язаний своєчасно погашати заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. В строки, встановлені кредитним договором, зобов`язання за цим договором ним не виконувалось.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦКУ, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Позивач, як правонаступник, власні зобов`язання по Кредитному договору щодо надання кредиту виконав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 13.05.2023 року укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19371-05/2023, який підписано електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписуючи договір, відповідач погодився з умовами та правилами надання послуг ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та отримав кредит в розмірі 5000,00грн. строком на 360 днів, шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки. Згідно умов договору (додаток №1 до договору графік платежів) та паспорту споживчого кредиту, реальна річна процентна ставка – 99923,40 % річних, проценти за користування кредитом становлять 3750,00 грн., тобто 2,5 % за день від суми кредиту. 
Правила кредитування - є публічною пропозицією (офертою), та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, та іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно із ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України, другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі ,якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажанням укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Зазначений договір було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно – телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, надісланим на номер мобільного телефону відповідача, згідно ЗУ «Про електронну комерцію».
Договори укладені за допомогою електронного підпису, не суперечать цивільному законодавству.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Отже договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства. 
Правонаступництво позивача підтверджено належними доказами з огляду на наступне.
03.07.2023 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», уклали договір факторингу № 3072023. 
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу нового лредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №19371 -05/2023 від 13.05.2023 року (копія Договору додається).
29.01.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 29012024.
Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №19371-05/2023 від 13.05.2023 року.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
На поштову адресу відповідача неодноразово надсилалися листи -–повідомлення про заміну кредитора та повідомлення – вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором.
29.05.2024 року відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, внаслідок укладення договорів факторингу відбулася заміна кредитора, і саме ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора/стягувача відносно відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитодавцем, вбачається, що відповідач прострочив виконання умов кредитного договору, не сплатив в обумовлений строк договору заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн. Зазначена заборгованість існує і наразі, а відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим рішенням.
З зазначеного розрахунку вбачається, що за період з 13.05.2023 року по 29.01.2024 рік – позивачем нараховано відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 13875,00 грн.
Сам по собі недеталізований розрахунок не спростовує права кредитора на отримання процентів від користування кредитними коштами.
Відтак, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню нарахована заборгованість за відсотками за кредитним договором в сумі 13875,00 грн., оскільки позивачем доведено в суді, з наданням належних та допустимих доказів, наявність заборгованості відповідача та її розмір, та є достатніми та достовірними у розумінні ст.ст.76-78, 80 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить у тому числі, крім тіла кредиту також стягнути нараховані за договорами відсотки за користування кредитними коштами.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст.1048 ЦК України. 
Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відсотки не являються відповідальністю за невиконання зобов`язання, а є платою за кредит та входять до складу зобов`язання позичальника щодо сплати кредиту, що також передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавеиь) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином нарахована позивачем сума заборгованості в розмірі 18875,00 грн. за договором підлягає стягненню оскільки є доведеною належними та допустимими доказами.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, встановивши факт укладення договору, отримання відповідачем коштів та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, зважаючи на зміну кредитора, суд вважає встановленим наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 2422,40 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши їх з відповідача.
Беручи до уваги умови кредитного договору, керуючись ст,526, 527, 549-552, 553-554, 623,1048-1050,1054, ст.1056-1 ЦК України, ст.ст. 4,128,133,141,258, 264-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму заборгованості за кредитним договором № 19371-05/2023 від 13.05.2023 року в розмірі 18875,00 грн. /вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень/, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк», МФО 380805, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1,28 корпус, 3-й поверх.
Стягнути з ОСОБА_1 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236 НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк», МФО 380805, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1,28 корпус, 3-й поверх сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236 НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк», МФО 380805, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1,28 корпус, 3-й поверх. 
Відповідач: ОСОБА_1 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна