П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29634/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року, прийняте у складі суду судді Потоцької Н.В. в місті Одеса, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зарахувати стаж, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому позивач просила суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області від 16.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про не врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1 , про не врахування заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши заробітну плату за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданої Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зарахувати стаж задоволено частково. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області від 16.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.05.2025 року №155350005502 «Про відмову у перерахунку пенсії» за віком ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2025 за №3537 про перерахунок пенсії за віком із врахуванням заробітної плати за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року по довідці №04-02/195 від 22.12.1998 року, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса, з урахуванням висновків суду у даній справі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, безпідставно поклав зобов`язання на ГУ ПФУ в Закарпатській області, так як призначення та виплата пенсії здійснюється органами ПФУ за місцем фактичного проживання пенсіонера. Так як апелянт перебуває на обліку як одержувач відповідних виплат у ГУ ПФУ в Одеській області, то саме цей орган повинен здійснювати відповідні виплати. Також відповідач зазначає, що перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 по травень 1998 по довідці №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса) є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки, вона не відповідає вимогам Постанови 22-1, а також зазначені в довідці ПІП не відповідає паспортним даним заявниці (Лозовска - Лозовська). У зв`язку з не підтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», апелянт вважає, що у такому випадку відсутні підстави для перерахунку пенсії.
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянка України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Приморський РВ УМВС України в Одеській області 16 квітня 1997 року.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 ).
За заявою та долученими документами позивачці призначено з 29.04.2020 пенсію за віком відповідно до Закону, яку обчислено як непрацюючій особі при страховому стажі 38 років 5 місяців19 днів та її розмір становить 4176,79 грн.
Позивач 09.05.2025 звернулася до Головного управління з заявою №3277 щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 22.12.1998 №04-02/195.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі — ГУ в Житомирській області), яке уповноважене розглянути подану заявником заяву від 09.05.2025 №3277.
За наслідками розгляду заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області винесено Рішення про відмову у перерахунку пенсії №155350005502 від 16.05.2025.
Позивач 20.05.2025 повторно звернулася до Головного управління з заявою №3537 щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 22.12.1998 №04-02/195.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі — ГУ в Закарпатській області), яке уповноважене розглянути подану заявником заяву від 20.05.2025 №3537.
Рішення вмотивовані тим, що перерахунок пенсії (врахування заробітної плати за період з вересня 1993 по травень 1998 по довідці №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса) є неможливим, оскільки дана довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки. 
Вважаючи такі рішення протиправними, позивачка звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовну заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація права особи на пенсійне забезпечення не може бути поставлена у залежність від неналежного виконання роботодавцем або архівними установами своїх обов`язків щодо збереження первинної документації, оскільки тягар негативних наслідків у такому разі безпідставно перекладається на пенсіонера. Встановивши факт наявності у позивачки книг нарахування заробітної плати та її готовність надати їх для огляду, суд визнав посилання відповідачів на «неможливість проведення перевірки» виявом надмірного формалізму та протиправної бездіяльності, адже контролюючі органи зобов`язані вживати всіх доступних заходів для встановлення об`єктивної істини, а не обмежуватися лише запитами на недіючі юридичні адреси. Водночас, враховуючи запроваджений принцип екстериторіальності при опрацюванні пенсійних справ, суд дійшов висновку про необхідність покладення зобов`язальних функцій лише на того відповідача, який прийняв останнє рішення та є уповноваженим суб`єктом на проведення перерахунку, а саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у зв`язку з чим позовні вимоги до інших територіальних управлінь задоволенню не підлягали.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.
Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV цей Закон набирав чинності з 01.01.2004, а страховий стаж за період до 01.01.2004 обчислюється на підставі документів і в порядку, визначених законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, на підставі вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що періоди роботи позивача до 31.12.2003 можуть бути зараховані до страхового стажу лише на підставі документів і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (в подальшому - Порядок №22-1).
Згідно із пп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 (форма і зміст довідки визначено Додатком 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 (додаток 1).
Пунктом 2.23 Порядку №22-1визначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.
Отже, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 20.01.2022 № 560/3499/18, від 20 грудня 2018 року у справі №529/693/17 та від 25 вересня 2018 року у справі №539/1386/17 і колегія суддів не вбачає підстав від неї відступати.
Крім того, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 01.07.2000 є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 15.12.2015 в справі № 2-а/576/29/14 та від 20.03.2018 в справі № 527/1655/17. 
Як встановлено судом першої інстанції, у справі, яка розглядається, факт перебування позивача в трудових відносинах у період вказаний в спірних довідках у ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639) у посадових осіб пенсійного органу сумнівів не викликав. При цьому, належних доказів на підтвердження недостовірності та неправдивості інформації, що міститься в довідці про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса за період роботи з вересня 1993 р. по травень 1998 матеріали справи не містять. Вказана довідка в судовому порядку недійсною не визнавались та відкликана не була. Відмовляючи позивачу врахувати спірну довідку, пенсійний орган не навів жодного обґрунтування - розбіжність даних, невідповідність записам у трудовій книжці, наявність інших доказів, які б спростовували зміст довідки, тощо.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що як вже зазначалось раніше, відповідно до частини 1статті 40 Закону № 1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
З аналізу вказаної норми випливає, що за загальним правилом обчислення пенсії здійснюється за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Однак, вказане правило має виключення, коли для обчислення пенсії може бути врахований страховий стаж до 01.07.2000 у двох випадках, а саме:
- за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року довідкою про заробітну плату первинними документами;
- в разі, якщо страховий стаж починаючи 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Отже, обов`язковою умовою для обчислення чи перерахунку пенсії з урахування заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 233/179/17.
З вищенаведених правових норм вбачається, що за бажанням особа має право звернутися до органу Пенсійного фонду за обчисленням пенсії із врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, надавши довідку про заробітну плату, яка має містити інформацію про назву первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Така довідка є підставою для обчислення пенсії за умови її підтвердження первинними документами.
Згідно із приписами статті 62 Закону № 1788-XII, частини першої статті 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вбачається з матеріалів справи, по періоду роботи у ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639) в трудовій книжці серії НОМЕР_5 зазначено наступне:
- запис за №16 в трудовій книжці від 27.09.1993: зараховано на посаду головного бухгалтера. Наказ №51-л від 27.09.93 (а.с. 17);
- запис за № 17 в трудовій книжці від 01.02.1994: переведена на посаду заступника головного бухгалтера. Наказ №8 від 15.02.94 (а.с. 17);
- запис за №18 в трудовій книжці від 30.06.1998, звільнена згідно п.5 ст.36 КЗпП України (з переведення в ОПСО при Центральному РО м.Одеси). Наказ №14/л від 30.06.98 (а.с. 17).
Довідка про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998 видана відповідно до вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та звітності, містить всі необхідні реквізити, підписана уповноваженою особою та містить посилання на підставу видачі – книги по нарахуванню заробітної плати.
До того ж, надана позивачем довідка про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998 містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за відповідний період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, видана на підставі первинних документів, про що прямо зазначено в довідці. Сама довідка містить підстави для видачі з посиланням на відповідні документи, зокрема, на книги про нарахування заробітної плати, яка також міститься у матеріалах справи та вважається первинним документом у розумінні Порядку № 22-1 (а.с. 27-34), а тому враховуючи викладене, довідка про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, на думку колегії суддів, відповідає вимогам Порядку № 22-1.
З урахуванням викладеного, у відповідача відсутні законні підстави для неврахування довідки про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, виданій Авіакомпанією «ЮНА» м. Одеса за період роботи з вересня 1993 р. по травень 1998 року, для перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи також містять копії книг по нарахуванню заробітної плати (а.с. 27-34), які повинні були бути досліджені відповідачем як первинні документи у розумінні Порядку № 22-1, адже ані Порядком №22-1, ані іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.
Так, з аналізу всього вищевикладеного, а також з наявних матеріалів справи вбачається, що при розрахунку пенсії не була врахована довідка про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, яка видана ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639), за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року.
Доводи апеляційної скарги відповідача про неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведенням перевірки, колегія суддів не приймає, оскільки у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов такого висновку: "посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні".
Крім того, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку, про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Колегія суддів звертає увагу, що довідкою №04-02/195 від 22.12.1998, яка видана ТОВ Авіакомпанія «ЮНА» (ЄДРПОУ 05246639) на ім`я позивачки, підтверджується, що заробітна плата нарахована та виплачена за період з 27 вересня 1993 року по 30 липня 1998 року. Довідка складена відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів до визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" (Додаток 1). 
Доводи апелянта стосовно того, що вказана довідка не відповідає вимогам Постанови № 22-1, а також зазначені в довідці ПІП не відповідають паспротним данним позивачки (Лозовска – Лозовська), колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження з огляду на таке.
Так, у довідці №04-02/195 від 22.12.1998 зазначено, що вона видана ОСОБА_1 (а.с. 41).
Матеріалами справи, а саме: паспортом громадянини України серії НОМЕР_2 , виданим Приморський РВ УМВС України в Одеській області 16 квітня 1997 року (а.с. 10), Реєстраційним номером облікової картки платника податків (а.с. 10), довідкою від 19.09.2022 №7726-5002153079 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 11) , пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 (а.с. 12) та іншими документами, які наявні в матеріалах справи, підтверджується, що прізвище позивачки у вказаних документах та у спірній довідці є ідентичним - « ОСОБА_1 ». 
Таким чином, твердження апелянта про розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 » спростовуються безпосереднім дослідженням змісту цієї довідки та не підтверджуються наявними у справі доказами. 
Колегія суддів зазначає, що за відсутності фактичних розбіжностей у паспортних даних та даних, зазначених у довідці про заробітну плату, формальні посилання апелянта на невідповідність ПІП є безпідставними. 
З огляду на викладене, довідка №04-02/195 від 22.12.1998 є належним та допустимим доказом, що підтверджує відповідні обставини у справі, а доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають відхиленню як необґрунтовані.
У контексті встановлених обставин колегія суддів також наголошує, що право особи на перерахунок пенсії не може бути обмежене лише через відсутність у пенсійного органу можливості перевірити відомості безпосередньо на підприємстві. Оскільки подана позивачем довідка не визнана у встановленому порядку недійсною, неможливість проведення її звірки з первинними документами з причин, що не залежать від заявника, не є законною підставою для відмови у реалізації конституційного права на соціальне забезпечення.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №291/99/17.
До того ж, колегія суддів зазначає, що за загальним правилом, неможливість державного органу здійснити перевірку відомостей, зазначених у документах позивача, у зв`язку з обставинами, що не залежать від самої особи, не може бути підставою для відмови у реалізації права на соціальний захист. 
Враховуючи все вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем надано копії трудової книжки серії НОМЕР_5 , довідку про заробітну плату №04-02/195 від 22.12.1998, книги про нарахування заробітної плати, які є основними документами, що підтверджують стаж роботи та розмір заробітної плати позивачки за відповідний спірний період, тягар доведення недостовірності цих відомостей покладається саме на органи Пенсійного фонду України, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Стосовно доводів апелянта у частині, що він не може виступати в якості відповідача у даній справі, колегія суддів з цього приводу зазначає таке.
Так, відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності автоматизовано визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів та електронну пенсійну справу. 
Згідно з пунктом 4.3 цього ж Порядку, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником саме того органу, який був визначений системою, незалежно від місця фактичного проживання чи реєстрації заявника. 
Посилання апелянта на пункт 4.10 Порядку № 22-1, згідно з яким виплата здійснюється за місцем проживання, не спростовує правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки процедура виплати є похідною і технічною стадією, яка наступає вже після прийняття рішення про призначення чи перерахунок пенсії компетентним органом. 
Такий підхід повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, де чітко зазначено, що відповідачем у справах щодо оскарження рішень, прийнятих за принципом екстериторіальності, є саме той територіальний орган, який розглянув заяву та прийняв відповідне рішення, а відтак доводи апелянта про необхідність покладення зобов`язань на ГУ ПФУ в Одеській області є безпідставними.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зарахувати стаж – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька