Справа № 357/3765/26
3/357/1693/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська 
розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ВАД № 969363 від 18 лютого 2026 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНКОПП: в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч. 1 ст. 164 КУпАП (далі – протокол), 

У С Т А Н О В И В:

18 лютого 2026 року близько 19 год 15 хв АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснював реалізацію дизельного палива без дозвільних документів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи …
Для розгляду протоколу, суддя призначала судові засідання.
Справа про адміністративне правопорушення надійшло до суду 10 березня 2026 року.
Судове засідання від 23 березня 2026 року відкладене за клопотанням захисника Родіної О.В., яка повідомила, що у зв`язку із захворюванням та необхідністю амбулаторного лікування вона не може прибути до суду, підтверджуючі медичні документи буде подано до суду додатково.
Водночас будь-яких підтверджуючих медичних документів до суду не надіслано.
Судове засідання від 20 квітня 2026 року відкладене за клопотанням захисника Родіної О.В., яке мотивоване перебуванням її у іншому судовому засіданні 20 квітня 2026 року о 15 год 00 хв.
Водночас розгляд вказаної справи був призначений 20 квітня 2026 року о 08 год 40 хв.
Судове засідання від 28 квітня 2026 року відкладене за клопотанням захисника Родіної О.В., яке мотивоване необхідністю участі у інших судових засіданнях.
Водночас будь-яких підтверджуючих доказів на викладених обставин у клопотанні до нього не долучено.
Судове засідання від 06 травня 2026 року відкладене за клопотанням ОСОБА_1 , яке мотивоване необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.
Водночас 06 травня 2026 року ОСОБА_1 надав розписку про те, що справу сфотографував для ознайомлення, відео отримав на флешку.
В подальшому 07 травня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання у якому просив відкласти розгляд справи, оскільки він 06 травня 2026 року ознайомився з матеріалами справи, а тому виникла необхідність в отриманні правової допомоги та укладення договору з адвокатом.
Водночас адвокат Родіна О.В. до суду не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких клопотань не надходило.
Суддя вирішила відмовити у відкладенні розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявна розписка, про ознайомлення з матеріалами справи від 06 травня 2026 року, та з моменту вступу в справу, як захисника Родіної О.В., так і її підзахисний мали достатньо часу, для ознайомлення з усіма доданими до протоколу доказами, надання відповідних пояснень, клопотань по суті розгляду справи.
Суддя зазначає, що неприбуття адвоката за договором у судове засідання, не є поважною причиною неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отож, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суддя дослідила матеріали додані до протоколу, за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Родіної О.В.
За результатами розгляду, суддя керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року № 222-VIII, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Згідно із ч. 23 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, передбачена у ст. 164 КУпАП.
Згідно із ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), -
тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.
Вказане стверджується:
- протоколом, згідно якого «18 лютого 2026 року близько 19 год 15 хв АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснював реалізацію дизельного палива без дозвільних документів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП».
Вищевказаний протокол ОСОБА_1 засвідчив підписами та зазначив, що він є представником власника;
- рапортом працівника поліції від 18 лютого 2026 року, згідно якого, зокрема, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18 лютого 2026 року о 19 год 30 хв детектив БЕБ повідомив, що здійснюється продаж дизеля без дозвільних документів;
- розпискою ОСОБА_1 від 18 лютого 2026 року згідно якої він зобов`язується зберігати дизельне паливо об`ємом 700 л, яке знаходиться в резервуварі за адресою АДРЕСА_2 , до вирішення питання в суді;
- копіями фото з резеруварами та рекламного банера на яких наявний напис ДП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18 лютого 2026 року, згідно яких, зокрема, він детектив ТУ БЕБ у Київській області, 18 лютого 2026 року близько 19 год 15 хв прибув за адресою АДРЕСА_2 , під час перебування за вказною адресою виявлено реалізацію ДП без довізльних документів, вказане повідомлено до органів поліції;
- диском із відеозаписом від 18 лютого 2026 року, згідно якого, зокрема, установлені обставини викладені у суті протоколу.
На відео повідомлено про здійснення відеозапису та зафіксовано складання адміністративних матеріалів.
Суддею установлено, що ОСОБА_1 повідомляв, що «сьогодні не має документів, але можливо завтра будуть». 
Водночас будь-яких доказів на спростування учиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надавав.
Відомості зафіксовані наданим відеозаписом в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.
При цьому його поведінка під час спілкування з поліцейськими, жодних зауважень та заперечень щодо дій працівників поліції не зауважував, клопотань не заявляв також вказує на беззаперечне усвідомлення ОСОБА_1 , що його дії можуть містити склад адміністративного правопорушення.
Сукупність наведених доказів підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 обставин зазначених у суті протоколу.
Таким чином, надані докази переконливо свідчать, що 18 лютого 2026 року близько 19 год 15 хв м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 1-А, ОСОБА_1 здійснював реалізацію дизельного палива без дозвільних документів.
Суддя вважає, що досліджені письмові докази, відеозапис є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності.
Суддя вважає, що докази зібрані поліцейським у спосіб та порядку встановленому КУпАП
За таких обставин, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Водночас суддя зазначає, що протягом усього часу розгляду справи ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано суду будь-яких пояснень, доказів, клопотань по суті розгляду справи.
Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винного в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у нижній межі санкції статті, з конфіскацією сировини.
Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.
Таким чином, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_1 становить 1 000 х 17 = 17 000 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року № 4695-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3328 гривні.
Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3328 х 0,2 = 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з конфіскацією дизельного палива об`ємом 700 л, яке знаходиться в резервуарі за адресою вул. Героїв Чорнобиля, 1-А, м. Біла Церква, та передано на зберігання згідно розписки від 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 .
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання – протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області	Ірина ДУБАНОВСЬКА