Є.у.н.с.512/250/26
Провадження №2/512/380/26 
"24" червня 2026 р. с-ще Саврань
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Брюховецького О.Ю.,
за участю секретаря Тімановського А.Г.,
позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2026 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Савранської селищної ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 03 січня 2020 року складено відповідний актовий запис №03, місце державної реєстрації: виконавчий комітет Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із: ??земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ізосімовою К.Б., приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області 19 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №709 та ??земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ізосімовою К.Б., приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області 19 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №710. Спадкодавцем заповіту складено не було, а тому спадщину після смерті ОСОБА_2 , прийняла його мати ОСОБА_3 , шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області на підставі якої заведено спадкову справу №273/2020.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 27 жовтня 2021 року складено відповідний актовий запис №293. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входять всі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок її смерті. 
Крім того, 22 жовтня 2021 року спадкодавцем ОСОБА_3 складено на ім?я позивача заповіт, посвідчений Погорецькою М.В., старостою сіл Неділкове, Струтинка, Ковбасова Поляна Савранської селищної ради Одеської області 22 жовтня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 4 - 24, згідно якого ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , усе своє майно.
24 січня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімової К.Б., із заявою про прийняття спадщини за заповітом на підставі якої заведено спадкову справу №12/2022. При зверненні до нотаріуса за продовженням оформлення спадкових прав, позивачу роз?яснено, що неможливо встановити родинні відносини між ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку розбіжностями у написанні прізвища та рекомендовано звернутися до суду.
Як вбачається з позовної заяви встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позивачу необхідно для оформлення спадщини, а саме: земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області 19 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за 709, та земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ізосімовою К.Б., приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області 19 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №710, спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 
У зв?язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 , звернувся до Савранського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однак, ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року (Є.у.н.с 512/245/24) заяву залишено без розгляду та роз?яснено, що позивач має право подати цивільний позов на загальних підставах.
Так, позивач стверджує, що неможливо встановити родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у звязку з розбіжностями у написанні прізвищ позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 07.04.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 20.05.2026.
Вказаною ухвалою зобов`язано Приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області надати інформацію щодо звернення до нотаріальної контори спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Неділкове, Подільського району Одеської області (а.с.26-28).
Крім того, вказаною ухвалою зобов`язано Харківську районну державну нотаріальну контору Харківської області надати інформацію щодо звернення до нотаріальної контори спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селещі Новий Коротич, Харківського району, Харківської області (а.с. 26-28).
01.05.2026 до суду надійшла інформація приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімової К.Б. (а.с.31).
Крім того, 13.05.2026 до суду надійшла інформація державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області (а.с.83).
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 20.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.06.2026.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовільнити в повному обсязі.
В судовому засіданні як свідки були допитані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили суду, що тривалий час особисто знали родину ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 . Свідки підтвердили суду, що ОСОБА_2 дійсно був рідним сином ОСОБА_3 .
Представник відповідача Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належим чином та своєчасно, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, зокрема, судової повістки до електронного кабінету в системі Електронний суд (а.с.41), однак 19.05.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.30).
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №03 (а.с.7).
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60021461 від 16.04.2020 вбачається про реєстрацію спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.8).
Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2019 на ім`я ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 3,612 га (кадастровий номер 5124382600:01:002:0318) (а.с.9).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №181702383 від 19.09.2019 вбачається, що власником земельної ділянки (кадастровий номер 5124382600:01:002:0318) є ОСОБА_2 (а.с.10).
Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2019 на ім`я ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0,655 га (кадастровий номер 5124382600:01:001:0372) (а.с.11).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №181707673 від 19.09.2019 вбачається, що власником земельної ділянки (кадастровий номер 5124382600:01:001:0372) є ОСОБА_2 (а.с.12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого Савранським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №293 (а.с.13).
Матеріали справи містять ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 01.10.2024 про залишення позову без розгляду у справі 512/245/24 за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Савранська селищна рада Одеської області про встановлення факту родинних відносин (а.с.14-18).
Крім того, матеріали справи містять витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 5124382600:01:002:0318) від 22.02.2026 (а.с.23) та Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 5124382600:01:001:0372) від 22.02.2026 (а.с.24). 
Окрім цього, в матеріалах справи міститься копія спадкової справи №12/2022 спадкодавця ОСОБА_3 , яка розпочата 24.01.2022 (а.с.32-80).
Поряд з цим, матеріали справи містять копію спадкової №273/2020 спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.83-89).
Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:
1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні;
3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;
8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;
9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з положеннями частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 315 ЦПК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Оскільки у даній справі наявний спір про право, вона підлягає розгляду у позовному провадженні.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Приймаючи до уваги зібрані у справі докази, суд вважає, що факт наявності родинного зв`язку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме те, що остання є його матір`ю, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.
Матеріали справи містять копію запису акту про народження №119 від 05.01.1957 на ім`я ОСОБА_7 згідно якого вбачається, що в графі мати значиться мовою оригіналу « ОСОБА_8 » (а.с.49). 
Крім того, матеріали справи містять заяву про прийняття спадщини від 16 квітня 2020 року, яка містить відомості про родинні відносини між ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_2 (а.с.12).
Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, зокрема згаданим записом про народження, а відтак підлягає встановленню.
Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено.
Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки відсутність документів про родинний зв`язок із спадкодавцем ОСОБА_3 перешкоджає оформлення ним спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим.
Встановлення цих фактів необхідне позивачу для набуття права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що відповідає частині 2 статті 315 ЦПК України.
За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
В силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Частиною першою статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
В силу вимог частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Отже, судом установлено, що позивач у справі ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, який відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернувся до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, однак оформити свої спадкові права не має змоги через відсутність родинних відносин між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
За приписами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оцінюючи надані суду докази на підставі повного, всебічного, об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, беручи до уваги те, що у позивача наявні перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивача немає, а також беручи до уваги відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд вважає, що позов у цій частині також є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалюючи рішення, суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись статтею 81, частиною 3 статті 258, статтями 259, 263-265, пунктом 5 частини 2 статті 293, пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Цивільний позов ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовільнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Новий Коротич, Харківський район, Харківська область, Україна є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Неділкове, Подільський район, Одеська область, Україна. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 3,6117 га, кадастровий номер: 5124382600:01:002:0318, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,6552 га, кадастровий номер: 5124382600:01:001:0372, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений і підписаний головуючим суддею 01.07.2026.

Суддя: О.Ю. Брюховецький